Справа № 202/8427/23
Провадження № 1-кс/202/7550/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

20 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000187 від 10.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотаннямпро арешт майна у кримінальному провадженні № 0000187 від 10.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що з метою переведення грошових коштів за кордон ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_9 26.02.2022 звернулись за порадою до раніше знайомого ОСОБА_10 , та повідомили останньому, що є необхідність у переведенні значної суми грошових коштів на територію Європейського союзу, а саме у місто Відень, Республіка Австрія так, як сам ОСОБА_10 перебував у даному місці і міг отримати грошові кошти.

У той же час, ОСОБА_10 вступивши у злочинну змову з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , користуючись складним військово-політичним становищем в України, переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 шляхом зловживання довірою, порадив останнім звернутися до йому раніше знайомої фінансової компанії «NaMomente», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, 12, через свою довірену особу ОСОБА_11 , на що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 погодились, будучи впевненими у порядності ОСОБА_10 та його знайомих.

Так, 27.02.2022 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 взяли з дому власні грошові кошти у сумі 930 000 доларів США та 99 600 євро, та на власному автотранспорті Lexus NX державний номер НОМЕР_1 приблизно о 14год.00 хв., прибули за адресою м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, 12, де останніх чекав ОСОБА_11 перед входом до офісу фінансової компанії «NaMomente». У подальшому ОСОБА_9 взяв сумку з грошовими коштами, вийшов із машини та пішов на зустріч ОСОБА_11 з яким і зайшли до приміщення фінансової компанії «NaMomente».Зайшовши у вказане приміщення ОСОБА_9 зустрів ОСОБА_4 та інша невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статті. У подальшому ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 , що йому необхідно передати грошові кошти для перерахунку ОСОБА_4 , на що ОСОБА_9 погодився.

ОСОБА_11 повідомив, що він особисто знайомий з керівником цієї фінансової компанії ОСОБА_12 , який з ОСОБА_11 був постійно на зв`язку в момент перерахунку коштів, також ОСОБА_11 повідомив, що з цією компанією вони співпрацюють не менше п`яти років і ніколи жодних проблем не було, чим склав додаткове враження у ОСОБА_9 , що вся операція з переказу грошових коштів пройде успішно.

Після того, як гроші були перераховані, ОСОБА_9 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, 12, отримав папірець з цифрами сум, а саме 930 000 доларів США та 99 600 євро. Після чого, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 , що необхідно зателефонувати ОСОБА_12 , для повідомлення останнього, що його довірені особи, перерахували та отримали грошові кошти для останнього. Під час телефонної розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 останні додатково повідомили, що у разі складнощів або затримки з передачею коштів за кордон, грошові кошти будуть повернуті у повному обсязі в Дніпрі, що викликало у ОСОБА_9 додаткову довіру у порядності осіб, яким він ввірив свої кошти. Після чого, ОСОБА_9 покинув приміщення фінансової компанію ФК «NaMomente» за адресою: м. Дніпро, вул. В`ячеслава Липинського, 12.

У подальшому об 22 год. 08 хв. 27.02.2022 ОСОБА_9 отримав повідомлення від ОСОБА_10 про те, що останній отримав 50 тисяч євро, у місті Відень, Республіка Австрія, чим додатково склав враження у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у порядності ОСОБА_10 та осіб, яким були ввірені грошові кошти. У подальшому вказані 50 тисяч євро ОСОБА_10 передав при особистій зустрічі ОСОБА_8 у м. Відень, Республіка Австрія.

У той же час, після отримання грошових коштів ОСОБА_4 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, кошти у сумі 930 000 доларів США та 49 600 євро були передані у володіння ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які у свою чергу, ніяких послуг щодо переказу грошових коштів надавати не збиралися та отримали можливість розпорядитись вище вказаними грошовими коштами на власний розсуд. У подальшому, з метою приховування своїх злочинних намірів щодо заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 повідомлялись ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вигадані причини щодо затримок із кур`єрами, проблем з інкасацією грошових коштів та інших складнощів, які не відповідали дійсності.

Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагаючись вирішити питання щодо повернення своїх грошових коштів зверталась до різних своїх знайомих у м. Дніпро, у тому числі до ОСОБА_16 . У подальшому ОСОБА_16 на прохання подружжя Харківських зв`язався із ОСОБА_13 і повідомив ОСОБА_8 що ОСОБА_13 готовий почати повертати грошові кошти частинами.

Водночас, ОСОБА_13 маючи на меті уникнення від кримінальної відповідальності за заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами подружжя ОСОБА_17 з метою створення обставин які б у подальшому унеможливили б повернути усі грошові кошти потерпілим, вирішив здійснити часткове повернення коштів, при наступних обставинах

Так, ОСОБА_13 14.03.2022 у приміщенні ресторану «Рив`єра» розташованого, за адресою вул. Маршала Малиновського, 13А, в м. Дніпро, повернув довіреній особі ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_18 50 тис. доларів США. Також, ОСОБА_13 15.03.2022 у приміщенні ресторану «Рив`єра» розташованого, за адресою вул. Маршала Малиновського, 13А, в м. Дніпро повернув довіреній особі ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_18 50 тис. доларів США. Окрім того, ОСОБА_13 18.03.2022 у приміщенні ресторану «Рив`єра» розташованого, за адресою вул. Маршала Малиновського, 13А, в м. Дніпро повернув довіреній особі ОСОБА_8 , а саме ОСОБА_18 100 тис. доларів США.

У подальшому 24.03.2022 у приміщенні ресторану «Рив`єра» розташованого, за адресою вул. Маршала Малиновського, 13А, в м. Дніпро ОСОБА_18 повинен був отримати від ОСОБА_13 наступну суму в розмірі 150 000 доларів США. Так, перебуваючи у приміщенні ресторану «Рив`єра» близько об 14 години, 00 хвилин. ОСОБА_18 у присутності ОСОБА_13 перерахував 150 тис. доларів США надані ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_13 висунув вимогу, що для отримання даних коштів ОСОБА_18 необхідно написати розписку від імені ОСОБА_8 про отримання всіх коштів і відсутність будь яких подальших претензій щодо повернення коштів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Проте виконувати вказану вимогу ОСОБА_13 , ОСОБА_18 відмовився, а ОСОБА_13 у свою чергу забрав грошові кошти в сумі 150 тис. доларів США і будь-яке спілкування з приводу повернення грошових коштів припинилося.

Таким чином, ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , та іншими особами шляхом зловживання довірою здійснено заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, спричинивши збитки на загальну суму 730 тис. доларів США та 49 600 Євро.

За результатами досудового розслідування 20.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб (ч. 4 ст. 190 КК України).

Враховуючи збитки на загальну суму 730 тис. доларів США та 49 600 Євро, наявність обґрунтованої підозри, санкцію ч. 4 ст. 190 КК України, якою передбачено конфіскацію майна як виду покарання та наявності ознак майна на яке можливо відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України накласти арешт, прокурор просить накласти на вказане в клопотанні майно, а саме на транспортні засоби, які належать ОСОБА_4 , транспорті засоби, які належать ТОВ «Віва Еліт», власником якого є ОСОБА_4 , а також накласти арешт на статутний капітал шляхом заборони відчуження, розпорядження та заборони вчиняти будь-які дії щодо статутного капіталу ТОВ «Віва Еліт» у розмірі 153 000 грн.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, наголошуючи, що підозра є необґрунтованою. Повідомляв, що майно належить ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, тому у випадку накладання арешту будуть порушені права дружини. Майно, набуто ТОВ «Віва Еліт» задовго до інкримінуємого діяння органом досудового розслідування, використовується у здійсненні підприємницької діяльності, тому не може бути арештоване з метою конфіскації майна. У випадку, якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність накладання арешту, просив застосувати найменш обтяжливий вид заборони, а саме заборону відчуження. Повідомляв про відчуження зазначених в клопотанні транспортних засобів, які належать ТОВ «Вівав Еліт» та автомобіля BMW X5, номер та серія знаку НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000187 від 10.03.2023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , та іншими особами шляхом зловживання довірою здійснено заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, спричинивши збитки на загальну суму 730 тис. доларів США та 49 600 Євро.

20.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб (ч. 4 ст. 190 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другої цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, з метою конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 59 КК України встановлено, що покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Конфіскація майна є одним із різновидів покарання. За загальним правилом, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України). Цей захід підпадає під дію другого пункту статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який, зокрема, дозволяє Державам-учасницям контролювати використання майна для забезпечення виконання покарання (п. 70 рішення у справі «Маркус проти Латвії»). Відтак, арешт майна з підстав забезпечення можливої його конфіскації переслідує легітимні цілі.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно шляхом заборони відчуження та розпорядження з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, за яке передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

ОСОБА_4 є власником транспортних засобів: ЗАЗ VIDA, номер та серія знаку НОМЕР_3 , ЗАЗ LANOS, номер та серія знаку НОМЕР_4 , BMW X5, номер та серія знаку НОМЕР_5 , CHEVROLET LACETTI, номер та серія знаку НОМЕР_6 , DAEWOO, номер та серія знаку НОМЕР_7 , KIA FORTE, номер та серія знаку НОМЕР_8 .

ОСОБА_4 є засновником (учасником) ТОВ "Віва Еліт" () з розміром частки 50% статутного капіталу (дата державної реєстрації 05 вересня 2017 року), та є кінцевим бенефіціарним власником зазначеного товариства, якому на праві власності належать транспортні засоби: TRAILOR S 383, номер та серія знаку НОМЕР_9 , RENAULT MAGNUM, номер та серія знаку НОМЕР_10 , RENAULT MAGNUM 440, номер та серія знаку НОМЕР_11 , ГАЗ 3302-14, номер та серія знаку НОМЕР_12 , DAF XF 95.430, номер та серія знаку НОМЕР_13 ; DAF XF 95.430, номер та серія знаку НОМЕР_14 , KRONE SD, номер та серія знаку НОМЕР_15 , FRUEHAUF TF 34CZ, номер та серія знаку НОМЕР_16 , KENNIS OP-1530-GB, номер та серія знаку НОМЕР_17 , VAN HOOL 330011, номер та серія знаку НОМЕР_18 , FRUEHAUF TX 34CU2EAA, номер та серія знаку НОМЕР_19 , SCHMITZ S01, номер та серія знаку НОМЕР_20 , KOGEL SN 24, номер та серія знаку НОМЕР_21 , SCHMITZ S01, номер та серія знаку НОМЕР_20 , DAF XF 105.410, номер та серія знаку НОМЕР_22 , UBH 572-EH, номер та серія знаку НОМЕР_23 , VOLKSWAGEN POLO, номер та серія знаку НОМЕР_24 ; VOLKSWAGEN POLO, номер та серія знаку НОМЕР_25 , SKODA OCTAVIA, номер та серія знаку НОМЕР_26 , ВЕРДА 1.01, номер та серія знаку НОМЕР_27 , DAF XF 460 FT, номер та серія НОМЕР_28 , DAF XF 460 FT, номер та серія НОМЕР_29 , LAG O-3-37 DR, номер та серія НОМЕР_30 , DAF XF 95.430, номер та серія знаку НОМЕР_31 , SCHMITZ S 6, номер та серія знаку НОМЕР_32 , FIAT TIPO, номер та серія знаку НОМЕР_33 , FIAT TIPO, номер та серія AE2090TB, FIAT TIPO, номер та серія знаку НОМЕР_34 , BMW X6 XDRIVE 40I, номер та серія знаку НОМЕР_35 , KRONE SD, номер та серія знаку НОМЕР_36 , TOYOTA RAV4, номер та серія знаку НОМЕР_37 , SCHMITZSCS 24L-1362MB, номер та серія знаку НОМЕР_38 , SCHMITZSCS 24L-1362MB, номер та серія знаку НОМЕР_39 , DAFXF НОМЕР_40 , номер та серія знаку НОМЕР_41 , DAFFTXF, номер та серія знаку AE8783XB, SCHMITZ S 01, номер та серія знаку НОМЕР_42 , KRONE SD, номер та серія знаку НОМЕР_43 , KRONE SDP 27, номер та знаку НОМЕР_44 .

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , необхідність накладення якого обґрунтована та обумовлена тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Санкція цієї статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Додаткове покарання конфіскація, є обов`язковим, а злочин, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких.

Однак, слідчий суддя вважає надмірним застосування обмеження в частині встановлення заборони розпорядження нерухомим майном, оскільки така заборона або обмеження може бути застосовано, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Таких даних клопотання прокурора не містить, як і необґрунтована прокурором можливість настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування такого заходу.

Таким чином, враховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, визначаючи спосіб арешту приходжу до висновку, що його необхідно визначити у вигляді заборони відчуження, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Щодо перебування майна, на яке прокурор просить накласти арешт у спільній сумісній власності.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб, виданого Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 перебуває з 15 вересня 2007 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_19 .

Відповідно до реєстраційних карток на транспортні засоби в період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_19 були придбані автомобілі: ЗАЗ VIDA, номер та серія знаку НОМЕР_3 , ЗАЗ LANOS, номер та серія знаку НОМЕР_4 , BMW X5, номер та серія знаку НОМЕР_5 , CHEVROLET LACETTI, номер та серія знаку НОМЕР_6 , DAEWOO, номер та серія знаку НОМЕР_7 , KIA FORTE, номер та серія знаку НОМЕР_8 . ОСОБА_4 в період шлюбу став засновником ТОВ «Віва Еліт». Крім цього, в період шлюбу ОСОБА_4 був придбаний автомобіль марки BMW X5, номер та серія знаку НОМЕР_2 , на який прокурор просить накласти арешт, однак який на день розгляду клопотання відчужений на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2023.

Згідно із ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Аналогічні за змістом норми містяться у ч.3 ст. 368 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, наведене не означає, що в межах кримінального провадження арешт на майно, належне підозрюваному як титульному власнику, автоматично має накладатися на його частину.

У даному випадку, на момент розгляду клопотання доказів щодо поділу майна подружжя, а саме транспортних засобів в порядку, передбаченому ст. 367 ЦК України, не надано, та доказів того, що частки у ньому, відповідно до ст. 364 ЦК України, в натурі були виділені, також не надано.

Відповідно, арешт має бути застосований до майна подружжя без зазначення частки, у відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України. Спори щодо приналежності майна та визначення часток у ньому мають вирішуватись виключно у порядку цивільного судочинства, а визначення часток у спільному майні засудженої особи має відбуватись під час виконання вироку суду, яким призначене покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до ч. 2 ст. 48 КВК України виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 6 ст. 48 цього Закону у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Отже, сама по собі наявність режиму спільної сумісної власності майна подружжя не викликає повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про арешт майна встановлювати, яка саме частина майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя без виділення часток, належить підозрюваному, оскільки це не передбачено нормами кримінального процесуального законодавства України, натомість, має встановлюватися в порядку цивільного судочинства.

Щодо накладання арешту на частку у статутному капіталі та майно, яке належить ТОВ «Віва Еліт».

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 є засновником (учасником) ТОВ "Віва Еліт" () з розміром частки 50% статутного капіталу (дата державної реєстрації 05 вересня 2017 року), та є кінцевим бенефіціарним власником.

Враховуючи встановлені слідчим суддею підстави для накладання арешту на майно ОСОБА_4 з метою забезпечення можливої конфіскації, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на частку статутного капіталу ТОВ «Віва Еліт», що становить 50 % шляхом заборони відчуження та заборонити здійснювати дії, направлені на проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Віва Еліт» та вносити будь-які зміни до відомостей про ТОВ «Віва Еліт», які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань саме відносно статутного капіталу.

Також слідчий суддя приходить до висноку про необхідність накладання арешту на частину транспортних засобів, які належать ТОВ «Віва Еліт», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 шляхом заборони їх відчуження, за виключенням транспортних засобів, які станом на час розгляду клопотання вже відчужені на підставі договорів купівлі-продажу від 15.09.2023: DAF XF 460 FT, номерний знак НОМЕР_45 , DAF XF 460 FT, номерний знак НОМЕР_46 , SCHMITZ CARGOBULL, номерний знак НОМЕР_47 , SCHMITZ CARGOBULL, номерний знак НОМЕР_48 .

Слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на частку у статутному капіталі та арешту частини автомобілів шляхом заборони їх відчуження жодним чином не перешкоджає здійсненню господарської діяльності товариством, а також не перешкоджає можливості їх використання у господарській діяльності чи за іншим призначенням. Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Такий захід є лише тимчасовим обмеженням права власності, яке полягає у тимчасовій забороні відчужувати майно.

Арешт накладено у найменш обтяжливий для власника спосіб, а саме шляхом накладення заборони на його відчуження, без позбавлення права розпорядження та користування, що зумовить найбільш ефективне забезпечення досягнення мети кримінального провадження.

З урахуванням вказаних обставин, слідчий суддя доходить висновку, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, в даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на майно в тій частині, і з тими заборонами, необхідність яких доведена органом досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000187 від 10.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортні засоби, що належить підозрюваному ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, шляхом заборони відчуження, а саме на транспортні засоби: ЗАЗ VIDA, НОМЕР_3 , він код Y6DSF69Y0E0014219; ЗАЗ LANOS, НОМЕР_4 , він код Y6DTF69Y0E0335989; BMW X5, НОМЕР_5 , він код НОМЕР_49 ; CHEVROLET LACETTI, НОМЕР_6 , він код НОМЕР_50 ; DAEWOO, НОМЕР_7 , він код НОМЕР_51 ; KIA FORTE, НОМЕР_8 , він код НОМЕР_52 .

Накласти арешт на транспортні засоби, що належить ТОВ «Віва Еліт» (код ЄДРПУО 41566011), шляхом заборони відчуження, а саме на транспортні засоби: 1/2 частину TRAILOR S 383, НОМЕР_9 , VFNS383ELK1L15338; 1/2 частину RENAULT MAGNUM, АЕ4649ІМ, він код VF617GKA000005643; 1/2 частину RENAULT MAGNUM 440, АЕ8861ІК, він код VF617GSA000003058; 1/2 частину ГАЗ 3302-14, НОМЕР_12 , він код X073105; 1/2 частину DAF XF 95.430, НОМЕР_13 , він код XLRTE47XS0E623574; 1/2 частину DAF XF 95.430, НОМЕР_14 , він код XLRTE47XS0E720431; 1/2 частину KRONE SD, НОМЕР_15 , він код WKESD39; 1/2 частину FRUEHAUF TF 34CZ, НОМЕР_16 , він код VFKTF34CZY2XX0249; 1/2 частину KENNIS OP-1530-GB, НОМЕР_17 , він код 8804389; 1/2 частину VAN HOOL 330011, НОМЕР_18 , він код 5590732; 1/2 частину FRUEHAUF TX 34CU2EAA, НОМЕР_19 , він код VFKTX34CU62EX0099; 1/2 частину SCHMITZ S01, НОМЕР_20 , він WSM2609; 1/2 частину KOGEL SN 24, НОМЕР_21 , він WK0S415; 1/2 частину DAF XF 105.410, НОМЕР_22 , він XLRTE47MS0E894237; 1/2 частину UBH 572-EH, НОМЕР_23 , він UBH84572EH603903; 1/2 частину VOLKSWAGEN POLO, НОМЕР_24 , він XW8ZZZ61ZLG013558; 1/2 частину VOLKSWAGEN POLO, НОМЕР_25 , він XW8ZZZ61ZLG015462; 1/2 частину SKODA OCTAVIA, НОМЕР_26 , він TMBAN4NE2LB007879; 1/2 частину ВЕРДА 1.01, НОМЕР_27 , він Y99VRD101L0B94019; 1/2 частину DAF XF 460 FT, НОМЕР_28 , він XLRTE47MS0E861110; 1/2 частину DAF XF 460 FT, AE1984PA, він XLRTEH4300G019480; 1/2 частину LAG O-3-37 DR, AE0275XF, він 000000000K0023709; 1/2 частину DAF XF 95.430, НОМЕР_31 , він XLRTE47XS0E674783; 1/2 частину SCHMITZ S 6, AE0271XF, він WSMS616; 1/2 частину FIAT TIPO, AE2090TE, він ZFACF8AR0M6U62074; 1/2 частину FIAT TIPO, AE2090TB, він ZFACF8AR2M6U42957; 1/2 частину FIAT TIPO, AE2090TA, він ZFACF8AR3M6U62067; 1/2 частину BMW X6 XDRIVE 40I, НОМЕР_35 , він WBACY610909L23818; 1/2 частину KRONE SD, AE7832XG, він WKESD08; 1/2 частину TOYOTA RAV4, НОМЕР_37 , він JTMR43FV20D500203; 1/2 частину SCHMITZSCS 24L-1362MB, AE3785XG, він WSM3253; 1/2 частину SCHMITZSCS 24L-1362MB, AE3784XG, вiн WSM3257; 1/2 частину DAFXF 460 FT, AE8784XB, він XLRTEH4300G023034; 1/2 частину DAFFTXF, AE8783XB, він XLRTEH4300G019115; 1/2 частину SCHMITZ S 01, AE7875XG, він WSM8673; 1/2 частину KRONE SD, AE6480XХ, він WKESDP5; 1/2 частину KRONE SDP 27, AE7087XK, він WKESDP8.

Накласти арешт на 50 % статутного капіталу ТОВ «Віва Еліт» (код ЄДРПУО 41566011), кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та заборони здійснювати дії, направлені на проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Віва Еліт» (код ЄДРПУО 41566011) та вносити будь-які зміни до відомостей про ТОВ «Віва Еліт» (код ЄДРПУО 41566011), які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити ТОВ «Віва Еліт» (код ЄДРПУО 41566011).

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1