Справа № 646/2560/20
Провадження № 1-кп/553/269/2023
В И Р О К

Іменем України

05.06.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002923 від 09.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ош, Киргизстан, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середньо-спеціальна, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 04.07.2011 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України, 15.05.2017 звільнений умовно-достроково,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.10.2019, приблизно о 22:20, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , діючи у групі разом з ОСОБА_7 , знаходячись у громадському місці - в магазині «Продукти», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Азербайджанська, 37, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно почали виражатись грубою нецензурною лайкою в адресу продавця ОСОБА_3 , яка вказала на неможливість продажу нею будь-яких товарів, у зв`язку із закінченням часу роботи зазначеного магазину та попрохала покинути приміщення останнього, однак при виході із вказаного закладу ОСОБА_5 , діючи з особливою зухвалістю, розуміючи свою фізичну перевагу, кулаком правої руки безпричинно завдав ОСОБА_3 удар в ліву область обличчя, після чого почав хапати останню руками в районі лівого плеча та за ліву руку, після чого у ході триваючої словесної перепалки, яка продовжилась на вході до вказаного магазину, ОСОБА_7 безпричинно завдала ОСОБА_3 один удар скляною пляшкою, об`ємом 0,5 л. в область голови. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 завдані тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі лівої щоки, синці на верхніх кінцівках, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що він дійсно скоїв вказане кримінальне правопорушення при тих обставинах, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається. Цивільний позов обвинувачений ОСОБА_5 також визнав в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні надала пояснення , якими підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Підтримала цивільний позов ,пояснивши,що

моральну шкоду оцінює в 50000 грн.,оскільки її троє дітей внаслідок дій обвинуваченого

могли втратити матір.Просила застосувати до обвинуваченого покарання ,пов`язане з позбавленням волі.

Представник потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав пояснення потерпілої ОСОБА_3 та просив задовольнити цивільний позов в повному обсязі.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідив документи, які характеризують обвинуваченого як особу.

Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів (злочинів середньої тяжкості - в редакції ст. 12 КК України станом на 25.09.2019, яка діяла станом на дату вчинення злочину).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає визнання обвинуваченим вини та щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_5 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, не одружений, не працює, раніше судимий 04.07.2011 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 121 КК України, 15.05.2017 звільнений умовно-достроково.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання. У зв`язку з цим суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілою ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 50000 гривень.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому встановленню при відшкодуванні моральної шкоди підлягає наявність такої шкоди, протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправною дією, а також провини особи, що її заподіяла.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.23ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо членів її сім`ї.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує положення п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до яких крім урахування характеру та обсягу страждань і немайнових втрат, яких зазнала особа, необхідно виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Факт спричинення потерпілій ОСОБА_3 моральних і фізичних страждань обвинуваченим ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд приходить до висновку, що потерпіла ОСОБА_3 зазнала моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі та почуття образи, яких вона зазнала від неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому суд вважає, що розмір моральної шкоди у 25000 гривень потерпілій буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч)грн.

доказ DVD-R диск «Verbatium» 4.7 GB з відеозаписом з камери відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1