Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1085/23
Номер провадження 1-кп/948/69/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000365 від 07.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківка Баранівського району Житомирської області, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 12.04.2023 року, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.10.2022, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, документального оформлення відпустки чи відрядження та без поважних причин не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 , що на той час тимчасово дислокувався на території АДРЕСА_3 та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження, перебував за місцем свого проживання, та до 06.03.2023, в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місце несення військової служби, а саме розташування військової частини НОМЕР_1 , що на той час тимчасово дислокувався у АДРЕСА_3 , проводивши час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

21.08.2023 року між начальником Чугуївськго відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою, обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення під час досудового розслідування, активно сприяв розслідуванню злочину та зобов`язався щиро каятися, беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акта в судовому провадженні; активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій, приймав участь у відбитті збройної агресії російської федерації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину.

У відповідності до ст.ст.65-67 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, сторони узгодили, що при призначенні покарання можливо застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче найнижчої межі , передбаченої санкцією статті за дане кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі строком 2 роки. Відповідно до ст. 62 КК України з урахуванням особи обвинуваченого конкретних обставин кримінального провадження, наявність пом`якшуючих кримінальне покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, замінити покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк та призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком два роки.

У судовому засіданні обвинувачений визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щиро кається та погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди, пояснивши, що угода укладена добровільно в присутності захисника.

Захисники підтримали позицію обвинуваченого та просили затвердити угоду, яка укладена обвинуваченим добровільно в присутності захисника ОСОБА_4 ..

Прокурор підтримав угоду та просив призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Також за змістом ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 класифікується, як тяжкий злочин.

При цьому судом установлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Аналізуючи узгоджену в угоді міру покарання, суд бере до уваги, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, сприяв розкриттю злочину, приймав участь у відсічі збройної агресії російської федерації на території України, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд вважає можливим застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України, та призначити покарання нижче найнижчої межі , передбаченої санкцією статті за дане кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі строком 2 роки . Відповідно до ст. 62 КК України з урахуванням особи обвинуваченого, конкретних обставин кримінального провадження, наявність пом`якшуючих кримінальне покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне замінити покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на той самий строк та призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком два роки.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

У зв`язку із набранням 27 січня 2023 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022р. посилено кримінальну відповідальних за вчинення військових кримінальних правопорушень, та обмежено застосування ст.ст. 69, 75 КК України у випадках засудження, зокрема, за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

В той же час, суд уважає при призначенні покарання останньому слід керуватися вимогами кримінального закону в редакції Закону що діяв саме на момент його вчинення, оскільки новий закон, що набрав чинності 27.01.2023 року значно посилює відповідальність.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 475 КПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в:

угоду про визнання винуватості від 21.08.2023 року, укладену між начальником Чугуївськго відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ч. 5 ст. 407 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.5 ст.407 КК УКраїни із застосуванням ст. ст. 69, 62 КК України у виді у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком два роки.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 10.03.2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 10.03.2023 з розрахунку один день перебування під вартою за один день тримання в дисциплінарному батальйоні.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1