Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №523/9315/20
Провадження №1-кп/523/445/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , під час розгляду у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання сторони захисту про зміну раніше застосованого запобіжного заходу з тримання під вартоюна домашній арешт стосовно обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 обвинувачується у повторному шахрайстві (14 епізодів) стосовно належних ОСОБА_7 грошових коштів, в загальному розмірі 23885 грн, вчинених в період часу з 12 лютого 2020 року до 04 березня 2020 року на території СТО, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2023 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

31 травня до суду надійшло клопотання сторони захисту про зміну зазначеного запобіжного заходу на нічний домашній арешт, обґрунтоване фактом повного відшкодування потерпілому спричиненої майнової шкоди, офіційним працевлаштуванням обвинуваченого, наявністю на його утриманні батьків пенсійного віку та статусом особи з інвалідністю, а також позитивними характеристиками обвинуваченого за місцем проживання.

З`ясувавши думку обвинуваченого в підтримку внесеного клопотання, заперечення прокурора, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, а тому суду необхідно чітко зазначати у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику в обґрунтування необхідності подальшого тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Єлоєв проти України»).

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»),

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Обґрунтованість підозри у вчиненому діянні перевірена судом в даному судовому засіданні та не оспорюється сторонами кримінального провадження.

З наданих стороною захисту доказів вбачається, що ОСОБА_6 має місце проживання в квартирі його батьків, позитивною характеристикою за цим місцем, є офіційно працевлаштованого особою.

Оцінюючи висловлені сторонами доводи, надані стороною захисту докази, суд погоджується із тим, що для забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання останнім обов`язків в межах даного кримінального провадження, достатньо застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для запобігання ризику можливого переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,201,331,369-372 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

Змінити застосований до обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком до 02 серпня 2023 року включно, із забороною залишати місце вищезазначеного фактичного проживання в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не залишати межі м. Одеси без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_6 про наслідки недотримання покладених на нього судом обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

ОСОБА_6 звільнити з-під варти після доставлення до місця перебування під домашнім арештом.

Виконання ухвали покласти на прокурора, а здійснення контролю за дотриманням обвинуваченим умов застосованого домашнього арешту на начальника територіального органу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Суддя ОСОБА_1