ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/631/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/434/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0003978 від 16.12.2022 року, -

в с т а н о в и л а:

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше був судимим:

- 09.02.2006 Московським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 01.08.2007 Московським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 190, статтею 71 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі;

- 22.09.2008 Київським районним судом м. Харкова за частиною 1 статті 309, статтею 71, частиною 4 статті 70 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі;

- 08.06.2010 Московським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190, статтями 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 28.07.2014 Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, статтями 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 19.11.2014 Комінтернівським районним судом м. Харкова, за частиною 2 статті 309, статтею 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.12.2014 Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 309, статтею 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

- 28.01.2015 Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 309, частиною 4 статті 70, статтею 71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі;

- 15.04.2015 Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 263, частиною 1 статті 317, статтею 395, частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 15.03.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70, частиною 4 статті 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 27.01.2020 Московським р/с м. Харкова, за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 309, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 185, статтею 70, статтею 71 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 23.02.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання, визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України та засуджено з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що 15.08.2022 у нічний час, точний час у ході досудового розслідування не встановлений, перебував разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, вул. Світла, 27-Б, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». У подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , закінчуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку, викрали з приміщення магазину холодильник ТМ «Хладик» «Хладик-Трейд»-Л.М. Frost 400, вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 10 379 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 10 379 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» 15 серпня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 на початку вересня 2022 року, у нічний час, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, вул. Світла, 27-Б, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». У подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , при завершенні реалізації свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку викрали холодильник ТМ «Frigoglass Super 9, с/н RU », вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 9 000 грн., та холодильник ТМ «Ice Stream prim SD «Bud» с/н 3», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 9 500 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 18 500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» на початку вересня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 початку вересня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року, під час комендантської години, перебуваючи на території Салтівського району м. Харкова, а саме за адресою: м.Харків, вул. Світла, 27-Б, побачив приміщення торгівельного об`єкту (магазину) «Посад», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «ВВКР», вхідні двері до якого були відчинені. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення вищевказаного магазину.

Після чого, ОСОБА_7 , перебуваючи всередині вказаного магазину «Посад», взяв з полиці відеореєстратор ТМ «Partizan CND-3-C» вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 700 грн. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 спричинив матеріальну шкоду ТОВ «ВВКР» на загальну суму 700 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» на початку вересня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 на початку вересня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 160-Б, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». У подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , закінчуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку викрали холодильник ТМ «Coca-Cola R42271», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи 6 500 грн., та холодильник ТМ «Coca-Cola RU », вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи 9 000 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 15 500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» на початку вересня 2022 року суд кваліфікує за частини 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 у середині вересня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 160-Б, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». В подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, закінчуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку викрали холодильник ТМ «Ice Stream Omega» с/н 17019057D», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи 7 900 грн., та холодильник ТМ «COLD W 15G» с/н ШК-1 (04701)», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи 8 500 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 16 400 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» у середині вересня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , наприкінці вересня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 160-Б, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». В подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , закінчуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку викрали холодильник ТМ «FVS1000», с/н RU 111311310», вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 8 750 грн. та холодильник ТМ «Frigoglass Super 9», с/н RU », вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи - 9 000 грн. та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Так, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 17 750 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» наприкінці вересня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , на початку жовтня 2022 року, точний день та час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи разом із ОСОБА_10 , стосовно якого за цей злочин Московським районним м. Харкова 21.12.2022 ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 50-А, де побачили магазин «Посад», та в цей час у них виник спільний злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, в умовах воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №7664/2022 з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21 листопада 2022 року.

Далі ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, залишився поруч з вхідними дверима до магазину «Посад», двері до якого були відчиненні, з метою попередження ОСОБА_10 , про можливу появу сторонніх осіб, у той час як ОСОБА_10 з метою вчинення крадіжки зайшов до приміщення магазину «Посад», в якому знаходилось майно ТОВ «ВВКР». У подальшому ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки також зайшов в всередину магазина.

Надалі, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , закінчуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, за допомогою заздалегідь підготовленого візку викрали холодильник, ТМ «Caravell» с/н КЦ-661», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи 7 800 грн. та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 разом із ОСОБА_10 , який набрав законної сили, спричинили ТОВ «ВВКР» матеріальну шкоду на суму 7 800 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення майна ТОВ «ВВКР» на початку жовтня 2022 року суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Не погодившись з зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 та прокурор подали апеляційні скарги.

До початку судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , відповідно до положень статті 403 КПК України відмовився від поданої апеляційної скарги, про що надав письмову заяву.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок Московського районного суду м. Харкова від 09.02.2023, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , внаслідок м`якості. Постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що призначене судом першої інстанції покарання в мінімальних розмірах передбачених санкцією частини 4 статті 185 КК України, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Апелянт зазначає, що поточна судимість ОСОБА_7 в його 35 років, є дванадцятою та з моменту свого повноліття, у місцях позбавлення волі він провів значно більше часу ніж на волі. Новий злочин ОСОБА_7 вчинив менш ніж через півроку після свого звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_7 вчинив 7 епізодів крадіжок холодильного обладнання з торгівельних точок, ускладнюючи в подальшому постачання та зберігання продуктів харчування для населення в місцях, які і так вже постраждали від ведення бойових дій.

Прокурор вважає, що вирок районного суду є незаконним і відповідно до статті 414 КПК України підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок м`якості.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого, який просив залишити йому покарання, що було призначене судом першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог частини 3 статті 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі частини 2 статті 394 та частини 1 статті 404 КПК України, не перевіряє.

Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, заслуговують на увагу та підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно статтей 50, 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також дані, які всебічно характеризують особу винного. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Тільки з врахуванням та належним аналізом усіх цих обставин у своїй сукупності буде досягнуто необхідного балансу верховенства права та справедливості при вирішенні цього питання.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог статті 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

На підставі пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (статті 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форми вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Статтею 65 КК України визначені загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, тобто в мінімальних межах санкції зазначеної норми закону України про кримінальну відповідальність, суд першої інстанції послався на ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно статті 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був судимим, має захворювання на бронхіальну астму ІІ ступеню, хронічний цілорічний алергічний риніт, має матір, яка є інвалідом ІІ групи, наявність тяжких життєвих обставин, факт того, що викрадене майно повернуто потерпілому, а також його думку, висловленою в особі його представника, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, щиросердне каяття у скоєному, що виразилось у визнанні винуватості в обсязі пред`явленого обвинувачення, ставлення обвинуваченого до скоєного та осуд своїх дій, визнавши ці обставини пом`якшуючими покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини - рецидив злочинів.

Суд апеляційної інстанції не може цілком погодитися з таким висновком суду, оскільки він не ґрунтується на загальних засадах призначення покарання, встановлених статтями 50, 65 КК України і суд першої інстанції в достатній мірі не врахував вчинення ОСОБА_7 нового тяжкого корисливого злочину проти власності через півроку після звільнення з місць позбавлення волі за відбуттям покарання та їх кількість.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судом у вироку, ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим в тому числі і за умисні корисливі злочини, 23.02.2022 звільнившись з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання вже в серпні 2022 року за досить короткий відрізок часу вчинив низку тотожних тяжких корисливих кримінальних правопорушень, а саме сім епізодів таємного викрадення чужого майна, скоєнні обвинуваченим повторно, в умовах воєнного стану.

Колегія суддів вважає, що зазначеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону, а також засадам та меті покарання, визначеним статтями 50,65 КК України, а тому вирок суду в цій частині не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог статті 370 КПК України, а доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, є цілком обґрунтованими.

У зв`язку із наведеним, відповідно до положень статтей 414, 420 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та ухвалити свій вирок у відповідній частині.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів у відповідності статтей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, дані про його особу, який неодружений, на утриманні осіб не має, суспільно - корисливою діяльністю не займається, ніде не працює, раніше неодноразово був судимим, вчинив новий злочин протягом півроку після звільнення з місць позбавлення волі, що об`єктивно свідчить про стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого та схильність його до вчинення злочинів, як спосіб життя.

Відповідно до статтей 66, 67 КК України суд апеляційної інстанції обставинами, які пом`якшують покарання, визнає щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини в обсязі пред`явленого обвинувачення, ставлення обвинуваченого до скоєного, осуд дій та обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Поміж з цим, суд апеляційної інстанції враховує загострення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , що об`єктивно вбачається при апеляційному розгляді, позицію потерпілого, якому викрадене майно повернуто та претензій до обвинуваченого він не має.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам статтей 50, 65 КК України щодо дотримання мети кримінального покарання та загальних засад його призначення.

Керуючись статтями 371, 373, 374, 405, 407, 420 КПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців.

В решті вирок Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою - з моменту отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: