Справа № 481/808/16-к
Провадження № 1-кп/487/94/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2023 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Зеленець Сиктивдинського району республіка Комі, білоруса, громадянина України, має середню освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України

Сторони та інші учасники кримінального провадження

Прокурор Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений: ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

10.05.2016 року, приблизно о 10-00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на мотоциклі «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 днц, приїхав до належного ОСОБА_8 домоволодіння АДРЕСА_3 , де на той час проживала його дружина ОСОБА_10 ..

Зупинивши мотоцикл на проїжджій частині вул.Молодіжної у с.Новосілля Баштанського (Новобузького) району Миколаївської області, ОСОБА_6 підійшов до воріт домоволодіння АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив сварку з ОСОБА_8 , в ході якої у нього виник умисел, направлений на погрозу вбивством потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний намір та усвідомлюючи противоправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи викликати у потерпілого побоювання за своє життя, діючи умисно, ОСОБА_6 з кишені дістав предмет зовні схожий на гранату та висловивши погрозу позбавити ОСОБА_8 життя, кинув вказаний предмет, після чого відбувся вибух.

Вказані дії ОСОБА_6 викликали у ОСОБА_8 реальні підстави побоюватися за своє життя та здоров`я, та з метою уникнення заподіяння шкоди, потерпілий відбіг та упав на землю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст.129 КК України та визнає його винуватим у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України не визнав, спростовуючи наявність умислу на вбивство ОСОБА_8 , та факту придбання, носіння та зберігання бойового припасу, а саме наступальної, осколкової, ручної гранати РГД-5.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який при безпосередньому допиті суду пояснив, що приблизно у квітні 2016 року, точної дати не пам`ятає, він їхав рейсовим автобусом до м.Миколаєва, де спілкувався з чоловіком у військовій формі, якому розповів, що полюбляє рибалити, а той у свою чергу, запропонував йому придбати світло-шумову гранату, яку можна використовувати для глушіння риби.

Він погодився, та придбав світло-шумову гранату за 200 грн. Зазначив, що внаслідок досвіду, отриманого під час служби у збройних силах, може стверджувати, що вказана граната не була боєприпасам. Придбану гранату зберігав вдома.

За декілька місяців до травня 2016 року, він посварився з дружиною ОСОБА_10 та вона переїхали жити до сім`ї доньки та зятя ОСОБА_8

09.05.2016 року вранці, він на мотоциклі поїхав на риболовлю та з цією метою взяв з собою гранату, яку поклав до кишені. По дорозі, проїжджав повз будинок ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_3 :новосілля та біля хвіртки побачив дружину. Він зупинив мотоцикл на дорозі, підійшов до дружини та під час спілкування просив її повернутися додому. Після розмови, дружина пішла у двір в напрямку кухні, а в цей час до нього з двору підбіг ОСОБА_8 .

У них почалася розмова, яка перейшла у словесний конфлікт, в ході якого потерпілий висловлювався в його сторону нецензурною лайкою. У свою чергу, він у пориві хвилювання та гніву, дістав з кишені світло-шумову гранату, привівши її в дію, кинув, але не в напрямку потерпілого. Відбувся вибух, після чого він пішов до мотоциклу, щоб їхати додому, однак, два сусідські хлопці, які прибігли почувши вибух, стали його стримувати, не даючи завести мотоцикл, після чого він пішов додому пішки.

Стверджував, що не мав умислу на вбивство потерпілого, з яким до цього не мав жодних конфліктів. Зазначив, що алкогольні напої вживав після того, як повернувся додому.

У своїх діях розкаявся.

Показання потерпілого ОСОБА_8 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 батько його дружини ОСОБА_12 . Особисто у нього з обвинуваченим до вказаних подій, будь-яких конфліктів не було.

Приблизно у березні 2016 року, до його сім`ї переїхала жити матір дружини ОСОБА_10 , оскільки у неї стався конфлікт з обвинуваченим.

09.05.2016 року вранці, вся їх сім`я, а саме він, дружина ОСОБА_12 , доньки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , матір дружини ОСОБА_16 знаходилися у кухні. У цей час до двору зайшов обвинувачений та став кликати його дружину ОСОБА_12 , вона не захотіла виходити та сказала своїй матері, щоб та вийшла та поспілкувалася з ним.

ОСОБА_10 вийшла з кухні та деякий час спілкувалася з обвинуваченим, говорила йому, щоб він вийшов з двору, однак той на її прохання не відреагував.

Після чого він вийшов з кухні на подвір`я, за ним вийшла дружина та доньки. ОСОБА_6 став висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою при цьому почав виходити з двору, він пішов за ним. Дружина, її матір та доньки залишалися у дворі.

Обвинувачений зупинився за воротами, приблизно на відстані п`яти метрів від нього. Він у цей час знаходився у дворі біля хвіртки. В ході словесного конфлікту, він побачив, як ОСОБА_6 дістав з кишені якийсь предмет, та після того, як той здійснив рух, схожий на той, як з гранати виривають чеку, він зрозумів, що то граната. Обвинувачений, зі словами «ти труп», які були адресовані йому, «а ти слідуюча», які були адресовані ОСОБА_12 , кинув гранату.

При цьому він крикнув членам сім`ї, щоб вони ховалися, а сам впав на землю до палісаднику, в цей час відбувся вибух. Після чого ОСОБА_6 намагався поїхати на мотоциклі, однак ОСОБА_12 забрала у нього ключі, тому обвинувачений пішов пішки.

У свою чергу, він викликав працівників поліції. Зазначив, що внаслідок вибуху були пошкоджені металеві ворота.

Вказав, що під час спілкування з обвинуваченим чітко відчував у того запах алкоголю, окрім того сама поведінка ОСОБА_6 свідчила про факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

При додатковому допиті у судовому засіданні 03.11.2022 року зазначив, що внаслідок вибуху було пошкоджено металеві ворота, на яких утворилося наскрізне пошкодження та вм`ятина. Зазначив, що під час огляду місця події працівниками поліції було вилучено уламки гранати в палісаднику, скобу чи сірого чи темно-зеленого кольору, з надписом РГД 5 за воротами. Чи вилучали грунт, він не пам`ятає.

Також зазначив, що повністю примирився з обвинуваченим, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має, провадження просив закрити.

Показання свідка ОСОБА_17 , яка під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 її дід, потерпілий ОСОБА_8 її батько.

09.05.2016 року вона разом зі своєю сім`єю перебувала за адресою АДРЕСА_3 . Вона з матір`ю ОСОБА_12 знаходилася у кухні. Приблизно об 11-00 годині прийшла її молодша сестра ОСОБА_14 та сказала, що приїхав дід та гукає їх матір.

Матір відмовилася виходити, та у двір вийшла її баба ОСОБА_10 , при цьому обвинувачений намагався зайти у двір, баба його не пускала. Після чого ОСОБА_6 став гукати її батька, висловлюючись нецензурною лайкою. Батько вийшов до двору, вона з матір`ю пішли за ним.

Обвинувачений покликав батька та вони стали виходити з двору. ОСОБА_6 вийшов за ворота, батько стояв біля хвіртки. У цей час дід, щось зістав з кишені і зі словами адресованими батьку «ти труп», та матері «а ти наступна», щось кинув, але в якому напрямку та що саме, вона не бачила. Батько крикнув їм, щоб вони ховалися, а сам скочив до палісаднику. У цей час відбувся вибух та з`явився чорний дим.

Після чого, ОСОБА_6 пішов до мотоцикла та намагався поїхати, однак матір забрала у нього ключі, та він пішов. Вказала, що ОСОБА_6 був у нетверезому стані.

Показання свідка ОСОБА_12 , яка під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 її батько, потерпілий ОСОБА_8 її чоловік.

Вона з сім`єю проживає за адресою АДРЕСА_3 . З квітня 2016 року її матір ОСОБА_10 проживала у неї, оскільки вони посварилися з ОСОБА_6 .

За той час, поки матір проживала з ними, обвинувачений декілька раз приїжджав, та у них відбувалися конфлікти.

09.05.2016 року вранці, вона з чоловіком, матір`ю та старшими доньками знаходилися у літній кухні. Молодша донька гралася на вулиці. Через вікно вони побачили, що до двору на мотоциклі під`їхав ОСОБА_6 , та щось сказав її молодшій донці, яка зайшла до кухні та повідомила, що дід гукає її. Вона відмовилася виходити та сказала матері, щоб та поспілкувалася з ним.

Матір вийшла у двір, куди в цей час намагався зайти обвинувачений, але вона йому не давала цього зробити. При цьому вони почули, що ОСОБА_6 кричить та кличе її чоловіка. Після цього вони разом з чоловіком та доньками вийшли на подвір`я.

ОСОБА_6 став виходити з двору, ОСОБА_8 пішов за ним. Вона, матір та її доньки залишалися на подвір`ї.

Весь час ОСОБА_6 висловлювався на адресу її чоловіка нецензурною лайкою.

ОСОБА_6 вийшов з двору, чоловік залишився стояти біля хвіртки. У цей час, вона почула, як обвинувачений крикнув «ти труп» та щось кинув під ноги чоловіку, який крикнув, щоб вони тікали, після чого вона почула свист, потім звук вибуху та з`явився чорний дим та її оглушило. Предмет, який кинув ОСОБА_6 впав біля воріт

В послідуючому ОСОБА_6 намагався поїхати на мотоциклі, однак вона забрала у нього ключі, та він пішов. Зазначила, що від ОСОБА_6 відчувався запах спиртного.

Внаслідок вибуху пошкодження отримали ворота, цегляний паркан та дерева у яких були зламані гілки.

Показання свідка ОСОБА_15 , яка під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 її дід, потерпілий ОСОБА_8 її батько.

09.05.2016 року вона разом зі своєю сім`єю перебувала за адресою АДРЕСА_3 . Вона з батьками, старшою сестрою та бабою ОСОБА_10 знаходилася у кухні. Через вікно вони побачили, що приїхав дід та став розмовляти з молодшою сестрою, яка гралася на вулиці. Після чого сестра зайшла до кухні та сказала, що дід гукає бабу.

ОСОБА_10 вийшла на подвір`я та стала розмовляти з дідом, який намагався зайти у двір. Одночасно дід став кликати її матір, однак та сказала, що не піде. Після чого у двір вийшов її батько, а вона з матір`ю та сестрами вийшли за ним.

Потім ОСОБА_6 вийшов з двору та відійшов приблизно на 1,5 метра від воріт, батько пішов за ним та зупинився біля воріт.

У цей час, вона побачила як ОСОБА_6 дістав з кишені гранату, та зі словами «ти труп» адресованими батьку та «а ти наступна» адресованими матері, кинув її в напрямку батька, той крикнув, щоб вони тікали і заскочив до палісаднику.

Граната упала на вулиці за воротами, приблизно у двох метрах від батька.

Після вибуху з`явився чорний дим та вона відчула свист у вухах.

ОСОБА_6 пішов до мотоцикла та намагався поїхати, однак йому завадили сусіди та він пішов. Внаслідок вибуху пошкодження отримали ворота, цегляний паркан та дерева.

Показання свідка ОСОБА_19 , яка під час допиту в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 знає, як сусіда. ОСОБА_8 знає, як сусіда її матері.

09.05.2016 року, вона перебувала у своєї матері за адресою АДРЕСА_4 . Потерпілий проживає навпроти по АДРЕСА_3 .

Разом з родиною, вона знаходилася у дворі будинку, та побачила, що до будинку потерпілого під`їхав ОСОБА_6 та підійшов до воріт. До нього вийшла дружина ОСОБА_10 та вони стали конфліктувати, при цьому обвинувачений весь час когось кликав, але вона не зрозуміла кого. Під час розмови, вони на деяку відстань зайшли у двір.

Потім вона побачила, що за кухні у дворі ОСОБА_8 хтось вийшов, ОСОБА_6 щось крикнув та вийшов з двору відійшовши приблизно на 1,5 метра від воріт до яких підійшов ОСОБА_8 ..

У цей час вона побачила, як обвинувачений здійснив рух рукою, ОСОБА_8 заскочив до палісаднику за воротами та відбувся вибух.

Стверджувала, що сварки між обвинуваченим та потерпілим не чула.

Вона з чоловіком вибігли на вулицю. Також на вулицю вибігла ОСОБА_12 та забрала у ОСОБА_6 ключі від мотоциклу. Після чого він пішов.

Вказані покази обвинуваченого, потерпілого та свідків, є належними та допустимими доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин скоєння ОСОБА_6 погрози вбивством висловленої ОСОБА_8 , оскільки, виходячи з обстановки, що склалася, словесної погрози заподіяння смерті, а також застосування предмету, сприйнятого потерпілим як граната, у ОСОБА_8 були реальні підстави побоюватися за своє життя.

Твердження ОСОБА_11 в тій частині, що ОСОБА_8 він не погрожував, колегія суддів сприймає критично, враховуючи покази потерпілого та свідків, в також факт застосування предмету, наслідком чого був вибух, свідчить про усвідомлення ОСОБА_6 того що висловлена ним погроза буде сприйнята потерпілим, як реальна та викличе у нього почуття страху за власне життя.

При оцінці вказаних доказів, колегія суддів зазначає, що під час судового розгляду провадження, твердження захисника ОСОБА_20 , щодо порушення під час досудового розслідування права обвинуваченого на захист не знайшло свого підтвердження.

Так відповідно до наявних у матеріалах справи Доручень №014-0001268 від 09.05.2016 року та №014-0001642 від 29.06.2016 року та відповіді директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Миколаївській області №09-775вих від 02.11.2016 року, захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 у період з моменту його затримання до 24.05.2016 року здійснювався адвокатом ОСОБА_21 .

Відповідно до наявного в матеріалах справи Договору про надання юридичних послуг з 24.05.2016 року до направлення справи до суду, захист інтересів ОСОБА_6 здійснював адвокат ОСОБА_22 ..

Таким чином, докази надані стороною обвинувачення, та визнані судом належними та допустимими на підтвердження скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України, не були отримані органом досудового розслідування внаслідок порушення права обвинуваченого на захист.

.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 - судом не встановлено.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , в силу п.13 ч.1 ст.67 КК України - є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника, щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження належних та допустимих доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням тієї обставини, що огляд обвинуваченого у медичному закладі було проведено до складання слідчим Протоколу про затримання обвинуваченого в порядку ст.208 КПК України та за відсутності захисника, з урахуванням чого наданий слідчим Акт медичного огляду на стан сп`яніння від 09.05.2016 року, є недопустимим доказом, суд вважає необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Верховний Суд неодноразово зазначав, про те, що дотримання належного порядку встановлення факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, полягає у дослідженні та оцінці всієї сукупності доказів, у кримінальному провадженні (Постанови Верховного суду від 03.12.2019 у справі №571/1436/15-к, від 11.02.2020 у справі № 643/20474/15-к, від 01.12.2021 у справі №672/1402/17.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень ст. 84, 94 КПК, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань потерпілої, свідків.

Як показали допитані в судовому засіданні потерпілий та свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_12 при їх спілкуванні з обвинуваченою на місці скоєння злочину, той перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З урахуванням встановлених обставин, покази вказаних осіб у сукупності з Висновком від 09.05.2016, який було видано уповноваженою особою спеціалізованого закладу охорони здоров`я, за результатами проведення медичного огляду обвинуваченого, підтверджують факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд зазначає, що нормами КПК України, не встановлено обмежень, щодо не можливості проведення огляду затриманої особи на стан сп`яніння, за відсутності захисника.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставини, що обтяжує покарання.

Так ОСОБА_6 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено кримінальний проступок.

Обвинувачений раніше в силу ст.89 КК України не судимий.

На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За місцем проживання характеризується посередньо. Має ряд хронічних захворювань серцево-судинної системи та шлунково-кишкового тракту, перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря КЗ Новобузький районний центр первинної медико-санітарної допомоги.

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи №223 від 27.05.2016 року ОСОБА_6 будь-яким психічним захворюванням не страждав та не страждає, виявляє ознаки вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (F10.1). У період часу який відноситься до інкримінованого кримінального правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин та факту досягнення обвинуваченим пенсійного віку, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді арешту у межах санкції ч.1 ст.129 КК України.

Відповідно до санкції ч. 1 ст.129 КК України найсуворішим видом покарання за вчинення даного кримінального правопорушення є обмеження волі строком до двох років.

Таким чином, вказане кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є кримінальним проступком

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Таким чином на даний час сплинув строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_6 слід звільнити від покарання на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Формулювання обвинувачення пред`явлене ОСОБА_6 та визнане судом не доведеним.

У березні - квітні 2016 року, точних дати та часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 , перебуваючи у салоні автобусу, який прямував до м.Миколаєва, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав боєприпас військового призначення, наступальну, осколкову ручну гранату РГД-5, яку в подальшому приніс до приміщення свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , де від`єднавши запал від корпусу гранати, незаконно зберігав до 09.05.2016 року.

09.05.2016 року близько 10-00 години, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у с.Новосілля Баштанського району Миколаївської області, та маючи неприязні відносини зі своїм зятем ОСОБА_8 , вирішив позбавити життя останнього та вчинив замах на його вбивство, шляхом приведення в дію наступальної осколкової гранати РГД-5, яку заздалегідь взяв з приміщення свого будинку по АДРЕСА_3 таким чином здійснив її незаконне переміщення.

Крім того, 09.05.2016 року близько 10-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у с.Новосілля Баштанського району Миколаївської області, маючи неприязні стосунки зі своїм зятем ОСОБА_8 , вирішив позбавити життя останнього, шляхом приведення в дію боєприпасу військового призначення - наступальної осколкової ручної гранатии РГД-5.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , способом небезпечним для життя багатьох осіб, ОСОБА_6 , 09.05.2016 року близько 10-00 год., маючи при собі наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, на мотоциклі марки «ІЖ Планета-3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився у його користуванні, приїхав до домоволодіння ОСОБА_8 , по АДРЕСА_3 . Зупинивши мотоцикл біля вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 вчинив сварку з ОСОБА_8 , у ході якої висловлював словесні погрози вбивством останньому.

Перебуваючи біля проїжджої частини вул.Молодіжна у с.Новосілля Баштанського району Миколаївської області, навпроти воріт домоволодіння НОМЕР_3, ОСОБА_11 усвідомлюючи, що привівши в дію наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, створює небезпеку для життя сторонніх осіб, від`єднав кільце від вищевказаної гранати та умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_8 , який у цей час знаходився біля воріт свого домоволодіння, кинув її у бік останнього, після чого стався вибух.

На дії ОСОБА_6 , ОСОБА_8 встиг зреагувати, відбігши від місця куди ОСОБА_6 кинув гранату, та ліг на землю, внаслідок чого не постраждав від вибуху.

На момент вибуху на території подвір`я АДРЕСА_3 , також знаходилися члени сім`ї ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , які від вибуху не постраждали.

Своїми умисними діями, які виразилися у приведенні в дію боєприпасу військового призначення наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 було кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; та за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України - як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб.

Дослідивши у ході судового слідства усі зібрані органом досудового слідства докази, показання потерпілого, свідків, експертів, колегія суддів приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні інкримінованих злочинів не знайшло свого підтвердження з наступних підстав.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, яка ратифікована Україною і є частиною її національного законодавства, гарантує кожній людині при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення право на справедливий суд. Суд повинен відповідати вимогам незалежності та безсторонності.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 3 п. 3 ст. 129 Конституції України, передбачено, що забезпечення доведеності вини є одним із конституційних принципів судочинства.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про практику застосування Конституції при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.

Згідно п. 10 ч. 1 ст.7, частин 1,2,4 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду.

Це положення передбачено й пунктом 2 статті 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» в якому зазначено, що кожен обвинувачений у вчиненні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір, поки його винність не буде встановлена в законному порядку.

У п. 146 справи «Барбера, Мессегуе и Джабардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом частини 3 статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Суд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, давши їм оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України.

На підтвердження доведення вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення надано наступні докази.

Протокол огляду місця події, складений ст.слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_23 09.05.2016 року з фото таблицею, складений за результатами огляду території домоволодіння АДРЕСА_3 та прилеглої до нього території.

Відповідно протоколу під час вказаної процесуальної дії було виявлено та вилучено мотоцикл «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору; металеве кільце; металеві деформовані уламки; металева скоба з надписом; двостворчаті металеві ворота, які мають сліди деформацій та пошкоджень; зразки ґрунту (Том 1 арк.140)

Постанову ст.слідчого СВ Новобузьколго ВП ГУНП у Миколаївській області від 10.05.2016 року, якою мотоцикл «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 зеленого кольору, виявлений та вилучений на території біля будинку АДРЕСА_3 09.05.2016 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 (Том 1 арк. 141,142).

Протокол огляду предмету з фототаблицею, складений ст.слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП у Миколаївській області 10.05.2016 року, за результатами огляду двостворчатих металевих воріт, які було виявлено та вилучено по АДРЕСА_3 , 09.05.2016 року.

Відповідно до якого, оглянуті ворота мають сліди деформації, а саме вдавлення розміром 3_2 см. та 3х3 см. та три наскрізні отвори з нерівними краями, розміром 1х1 см. (Том 1 арк.143-146).

Постанову ст.слідчого СВ Новобузьколго ВП ГУНП у Миколаївській області від 10.05.2016 року, якою металеві ворота, які було виявлено та вилучено по АДРЕСА_3 09.05.2016 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 (Том 1 арк. 147,148).

Висновок судово-хімічної експертизи №489 від 25.05.2016 року, проведеної на підставі постанови слідчого від 16.05.2016 року, відповідно до якого в наданому на експертизу ґрунті, який згідно до постанови слідчого було вилучено 09.05.2016 року під час проведення огляду місця події по вул.Молодіджна у с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області, виявлено сліди вибухової речовини - тротилу (тринітротолуолу) (Том 1 арк.149-154).

Постанову ст.слідчого СВ Новобузьколго ВП ГУНП у Миколаївській області від 01.06.2016 року, якою зразки ґрунту, вилученого 09.05.2016 року по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 155,156).

Висновок вибухо-технічної експертизи №3504 від 29.06.2016 року, проведеної на підставі постанови слідчого від 24.05.2016 року, відповідно до якого надані на дослідження предмети, що були вилучені 09.05.2016 року під час проведення огляду місця події з місця вибуху по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області є уламками (фрагментами) та залишками вибухового пристрою боєприпасу військового призначення - наступальної осколкової ручної гранати РГД-5. (Том 1 арк.159-164).

Постанову ст.слідчого СВ Новобузьколго ВП ГУНП у Миколаївській області від 01.07.2016 року, якою металеві уламки вибухового пристрою, металеве кільце зовні схоже на кільце від ручної гранати та металеву прижимну скобу, вилучені 09.05.2016 року по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (Том 1 арк. 165,166).

Висновок молекулярно-генетичної експертизи №418 від 23.05.2016 року, проведеної на підставі постанови слідчого від 11.05.2016 року, відповідно до якого визначено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_6 .. На металевому предметі схожому на прижимну скобу (об`єкт №2) та металевому кільці (об`єкт №3), виявлено клітини з ядрами генетичні ознаки яких не визначено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу. (Том 3 арк.225-233).

В судовому засіданні, крім потерпілого та вищезазначених свідків сторони обвинувачення, було допитано свідка ОСОБА_24 та експертів.

Показання свідка ОСОБА_25 , який під час допиту в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 знає, як своїх односельчан.

09.05.2016 року вранці вони з братом почули вибух. Об`їхали село та на вул.Молодіжній біля будинку ОСОБА_8 побачили, що між людей стоїть ОСОБА_6 . Він запитав у ОСОБА_6 , що сталося він відповів, що хотів налякати ОСОБА_8 .

Вказав, що його залучали у якості понятого при проведені місця події.

Протягом часу проведення вказаної слідчої дії, а саме з 12-30 год до 16-50 год., він не знаходився біля будинку ОСОБА_8 .

Вказав, що працівники поліції показали йому пакети з уламками, чекою, ґрунтом, які були розміщені на капоті їх службового автомобілю, розташованого приблизно за 200 метрів від будинку ОСОБА_8 .. Після чого працівники поліції склали протокол, зачитали та дали його підписати.

Де саме було виявлено та вилучено вказані предмети він не знає, та при їх вилучені не був присутній.

Чи вилучалися ворота та мотоцикл він не пам`ятає.

Вказав, що цього ж дня, до нього додому приїжджали працівники поліції, та за їх вказівкою він підписував ще якісь документи, чи був це протокол огляду місця події чи інший документ він не пам`ятає.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_26 Висновок №3504 від 29.06.2016 року підтримав.

При відповіді на питання сторін кримінального провадження та суду вказав, що дослідженні було проведено ним на підставі постанови слідчого, для дослідження було передано сейф пакети з уламками.

Надані на дослідження предмети є уламками від корпусу гранати РГД-5, оскільки осколки мали нерівні краї та нашарування речовини чорного та сірого кольору, яка є наслідком вибуху. Радіус ураження даної гранати складає до 25 метрів, радіус фактичного роздуту уламків до 150 метрів.

Зазначив, що наданні на дослідження уламки не можуть бути складовими світло-шумової гранати, оскільки їх корпуси виготовляють з полімерного матеріалу чи щільного картону, надані на дослідження уламки були металеві. Крім того, світло шумові гранати заповнюються піротехнічною сумішшю та не містять тротилу.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_27 Висновок № 489від 25.05.2016 року підтримав.

При відповіді на питання сторін кримінального провадження та суду вказав, що має право на проведення дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 5.1. «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху па пострілу.

При дослідження наданого на експертизу ґрунту, який згідно до постанови слідчого було вилучено під час проведення огляду місця події по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області, методом хроматографії та методом газорідинної хроматографії з мас-селективним детектуванням, виявлено сліди вибухової речовини - тротилу (тринітротолуолу).

Мотиви з яких суд відкидає докази обвинувачення:

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, у відповідності до положень частини 1 статті 92 КПК України, покладається на слідчого та прокурора, а в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, зазначені обставини встановлюються на підставі доказів, які повинні відповідати критеріям належності, допустимості та у своїй сукупності - достатності для постановлення обвинувального вироку.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів, у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Висновки суду за результатами оцінки наданих сторонами та досліджених доказів.

Фактично пред`явлене обвинувачення ґрунтується на показах потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , а також фактичних даних отриманих під час проведення огляду місця події та за результатами проведення експертних досліджень.

Огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчих (розшукових) дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст.223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі; зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Колегія суддів, оцінюючи як доказ, Протокол огляду місця події від 09.05.2016 року, приходить до наступного висновку.

Огляд житла чи іншого володіння особи, за приписами ч.2 ст.237 КПК України здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ст.104 КПК України, протокол огляду повинен бути чітко структурованим та складається з трьох частин:

1. Вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце, час проведення та назву процесуальної дії (огляд житла чи іншого володіння); особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); усіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, котрі беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання.

2. Описової частини, яка повинна містити відомості про: послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, у тому числі щодо кожного предмета, який підлягає вилученню, повинно бути зазначено, в якому саме місці і за яких обставин він був виявлений. Усі документи і предмети, які підлягають вилученню, слідчий повинен показати понятим та іншим присутнім особам і перерахувати в протоколі із зазначенням їх найменування, кількості, міри, ваги, матеріалу, з якого вони виготовлені, та індивідуальних ознак. Виявлені та/або надані речі й документи, заносяться до протоколу, оглядаються та опечатуються.

3. Заключної частини, яка повинна містити відомості про: вилучені під час обшуку речі й документи та спосіб їх ідентифікації. Під час проведення огляду місця події слідчий, прокурор зобов`язаний належним чином упакувати вилучені під час його проведення речі та документи й чітко позначити їх (зазначити дату, час вилучення, місце вилучення, зазначити прізвище та посаду особи, яка проводила обшук, а також зазначити учасників даної слідчої дії, які повинні поставити свій підпис.

Протокол підписують усі учасники, котрі брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до наданого стороною обвинувачення та дослідженого судом Протоколу, слідчим було проведено огляд території домоволодіння АДРЕСА_3 та прилеглої території.

Так відповідно до резолютивної частини протоколу, під час вказаної слідчої дії було вилучено: металеве кільце, без зазначення номеру спецпакету до якого його було поміщено; металеві деформовані уламки без зазначення їх кількості, які поміщенні до спецпакету №2913830; металева скоба на якій мається напис (без ідентифікації напису), яку поміщено до спец пакету №2915831.

Разом з тим, описова частина протоколу взагалі не містить зазначень, щодо місця виявлення металевих осколків.

Бланк протоколу підписано слідчим, понятими та іншими учасниками проведення вказаної слідчої дії.

При цьому, протокол містить дописку, щодо вилучення зразків ґрунту, поміщеного до спец пакету №2913829. Вказана дописка посвідчена підписами понятих.

Разом з тим, судом було досліджено, належним чином завірену копію даного протоколу, отриману захисником з матеріалів справи Новобузького районного суду Миколаївської області №481/708/16-к провадження №1-кс/481/102/16-к по розгляду клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Відповідно до якої, в резолютивній частині протоколу взагалі відсутні номери спецпакетів до яких було упаковано металеві деформовані уламки та металева скоба.

Таким чином, протокол огляду містить дописки, зроблені після його складання.

Одночасно, покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_25 , який був залучений відповідно до протоколу, у якості понятого, та з урахуванням тлумачень положень ст.ст.223, 237 КПК України, мав засвідчувати своїм підписом відповідність записів у протоколі виконаним діям, та який суду пояснив, що фактично не був присутнім під час проведення огляду, а також виявлення та вилучення вказаних у протоколі предметів, разом з вищезазначеними обставинами, свідчать про допущенні слідчим суттєві порушення порядку проведення огляду місця події.

Виходячи з вищезазначеного, Протокол огляду місця події від 09.05.2016 року, суд, визнає неналежним та недопустимим доказом на підтвердження пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, оскільки він отриманий в порушення встановленого кримінально процесуальним кодексом порядку проведення вказаної слідчої дії,

Відповідно до Висновку судово-хімічної експертизи №489 від 25.05.2016 року, експерту на дослідження було надано грунт, вилучений 09.05.2016 року під час проведення огляду місця події по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області.

Відповідно до Висновку вибухо-технічної експертизи №3504 від 29.06.2016 року, експерту на дослідження було надано уламки металу, предмет виготовлений з металу з маркуванням «128-82 УЗРГМ-2 583», предмет у вигляді кільця, що були вилучені 09.05.2016 року під час проведення огляду місця події з місця вибуху по вул.Молодіджна с.Новосілля Новобузького району Миколаївської області.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими (ч.5 ст. 101 КПК України).

Враховуючи, що судом Протокол огляду місця події від 09.05.2016 року визнано недопустимим доказом, як наслідок отримані в ході цієї процесуальної дії докази (вилученні металеві предмети, кільце, скоба, ґрунт) не можуть бути покладені в обґрунтування висновків експертів, що є підставою для визнання їх недопустимими доказами.

Відомості, що містяться, в Протоколі огляду предмету складеному 10.05.2016 року, за результатами огляду двостворчатих металевих воріт, які було виявлені та вилучені по АДРЕСА_3 , 09.05.2016 року; Постанові від 10.05.2016 року, якою дані ворота було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні; Постанові від 01.06.2016 року, якою зразки ґрунту визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу; Постанові від 01.07.2016 року, якою металеві уламки вибухового пристрою, металеве кільце зовні схоже на кільце від ручної гранати та металеву прижимну скобу визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо доктрини «плодів отруєного дерева» сформульованої у рішеннях «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», щодо визнання недопустимими не лише доказів, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і доказів, які не були б отримані, якби не були отримані перші, не можуть бути прийняті судом, як доказ на підтвердження пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення, оскільки вказані докази є похідними від Протоколу огляду місця події від 09.05.2016 року, яки судом визнано недопустимими доказами.

Із врахуванням викладеного, належні та допустимі докази на підтвердження віднесення вилучених за адресою АДРЕСА_3 металевих предметів до складових частин боєприпасу, суду не надані.

Виходячи зі змісту вимог статті 370 КПК, відповідно до якої судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 01.04.2020 року по справі №750/11509/18 - стандарт доведення вини особи поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Крім того, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З урахуванням вищезазначеного, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши докази, зібрані на досудовому розслідуванні, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, винуватість ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчинені кримінальних правопорушень за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, що з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, є підставою для його виправдання за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.263 КК України.

Щодо пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.15 КК України, з урахуванням роз`яснень Верховного Суду України викладених у п.4 Постанови №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

З врахуванням встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення, відповідно до досліджених та визнаних належними та допустимими доказів, з урахуванням не доведення факту використання ОСОБА_6 боєприпасу осколкової ручної гранати РГД-5, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, наявність у ОСОБА_6 прямого умислу на протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

Таким чином, відповідно доприписів ч.3 ст.337 КК України, та з врахуванням вищезазначених у вироку обставин та доводів, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 п.5 ч.2 ст.115 КК України підлягає зміні на ч.1 ст.129 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, слід вирішити з урахуванням приписів ст..100 КПК України.

Процесуальні витрати по залученню експертів, враховуючи, що проведення експертних досліджень було направлено на встановлення обставин кримінальних правопорушень, за якими ОСОБА_6 було визнано невинуватим, слід віднести на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 - визнати невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч.1 ст.263 КК України та виправдати у зв`язку з не доведеністю, вчинення ним вказаного кримінального правопорушення (злочину).

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на шість місяців.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мотоцикл «ІЖ Планета-3» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_10 - повернути за належністю власнику.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - металеві ворота, які перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 - залишити у його розпорядженні.

Речові докази у кримінальному провадженні - зразки ґрунту, запаковані до спецпакету №1442804, металеві уламки, металеве кільце зовні схоже на кільце від ручної гранати, металеву прижимну скобу, запаковані до спецпакету № 3022652 - які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Новобузького ВП ГУНП у Миколаївській області - знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 7144,54 - віднести на рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3