Справа № 743/661/23
Провадження №1-кп/743/62/23
УХВАЛА

01 червня 2023 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»), захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки з розгляду кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000130 від 07.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ріпкинського районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000130 від 07.07.2022, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2023 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.06.2023. Оскільки на момент підготовчого судового засідання ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлені ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова, продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить ненастання існуючих ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, то просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 діб з подальшим утриманням останнього в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні щодо вирішення клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.05.2023 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.06.2023.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в підготовчому судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Отже, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість і реальність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, обвинувачений, перебуваючи на волі, використовуючи свій статус військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , матиме можливість шляхом погроз, підкупу, психологічного впливу та в інший спосіб, впливати на осіб, зокрема військовослужбовців вказаної ВЧ, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення та які можуть бути допитані як свідки у суді.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Також, ОСОБА_4 матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, що може виразитися у створенні останнім штучних доказів та підбуренні осіб, зокрема як цивільних, так і осіб з числа військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому версій.

Крім того, оскільки протиправна поведінка ОСОБА_4 мала триваючий характер та фактично закінчилася 12.05.2023 у зв`язку з його затриманням на підставі ухвали слідчого судді, то у разі застосування запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою або незастосування жодного запобіжного заходу, ОСОБА_4 може переховуватися від суду та будучи військовослужбовцем, відповідно будучи зобов`язаним прибути до військової частини та приступити до виконання обов`язків військової служби, може вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 407, 408 КК України.

Отже, суд також погоджується з наявністю ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що обрання жодного із більш м`якого запобіжного заходу, крім як тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вищевказане та те, що оскільки на момент підготовчого судового розгляду, ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися, та застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, то суд дійшов висновку про необхідність продовження по відношенню до ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 4 ст.183 КПК України, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави судом не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 315, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2023 року включно, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський СІЗО».

Строк дії ухвали визначити до 24 години 00 хвилин 30 липня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити заінтересованим особам.

Копію ухвали до відома та виконання направити начальнику ДУ «Чернігівський СІЗО».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів, з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 червня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1