У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, Великоновосілківського району, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

- обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 (в режимі

відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження та такою що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що наявність ризиків, а саме вплив на потерпілого та свідків, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого підозрюється, внаслідок чого загинула людина, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.286 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 24.01.2023 близько 12:00 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи, автопотягом у складі автомобіля КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом СЗАП, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись вул. Першотравневій зі сторони вул. Лесі Українки в напрямку вул. Довженка в смт. Молодіжне м. Херсон, в районі перехрестя вул. Першотравневої та Миру, порушуючи вимоги п. п. 2.3.6, 12.3, ІЗ.І Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки яка склалась, не обрав безпечної дистанції та безпечного інтервалу, своєчасно не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21 О 11, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 з послідуючим зіткненням з автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_11 які об`їжджаючи перешкоду перебували в його смузі руху, з послідуючим зіткненням з автомобілем зАЗ 110308, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який рухався попереду в попутному напрямку та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по проїзній частині з ліва на право за ходом руху автомобіля.

У наслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_12 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких вона померла в кареті швидкої допомоги.

12.05.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, оскільки ОСОБА_6 вину визнає, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, вважає, що цей ризик є незначним. Щодо ризика переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи процесуальну поведінку підозрюваного, а також того, що з моменту інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення пройшло майже 4 місяці, слідчий суддя вважає цей ризик недоведеним.

Також вважає, що прокурором не надано доказів наявності ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, тому приходить до висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді застави у розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зауважити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм в змозі тільки цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання підозрюваного під вартою. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, який є тяжким, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризику у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею також були враховані відомості щодо особи підозрюваного, а саме, що підозрюваний вину визнає, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неприйнятним, оскільки тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та спосіб вчинення злочину, не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених та встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як застава.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.05.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: