УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 Справа №607/22015/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, на підставі обвинувальних актів стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, в кримінальних провадженнях №0001554, №0000734, №0000529, №0000773, -

встановив:

29 червня 2023 року до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000773 від 28 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України (судове провадження ЄУН -607/11702/23), який згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду переданий головуючому судді ОСОБА_1 для вирішення питання про об`єднання.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження не заперечили щодо об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне.

Згідно з ч.1, 2 ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ст.217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних порушень.

На даний час судовий розгляд у кримінальних провадженнях №0001554, №0000734, №0000529 та 0000773- не розпочато.

Враховуючи те, що у вчиненні кримінальних правопорушень у вказаних кримінальних провадженнях обвинувачується одна і та ж особа ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінальних проваджень №0001554, №0000734, №0000529 та 0000773 стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, їх слід об`єднати в одне провадження, присвоївши об`єднаному кримінальному провадженню єдиний унікальний номер: справа №607/22015/21, судове провадження №1-кп/607/508/2023.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи подане клопотання посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема ч.4 ст.186 КК України. Крім того, на даний час продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувались при обранні та продовженні даного запобіжного заходу, зокрема обвинувачений ОСОБА_4 у зв`язку із усвідомленням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та усвідомлюючи міру покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до Тячівського районного та Тернопільського міськрайонних судів скеровано обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 , які на даний час не розглянуті, тому він може вчинити нові корисливі злочини з метою отримання фінансових джерел для забезпечення своїх особистих потреб. Зазначає, що ОСОБА_4 офіційно не працює, доходів не отримує, шкода не відшкодована. Інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В суді прокурор ОСОБА_3 пояснив, що подане клопотання підтримує в повному обсязі, посилаючись на вказані у ньому мотиви.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що обвинувачений відшкодував шкоду завдану кримінальними правопорушеннями, тому він не має на меті переховуватися від суду. Окрім того ОСОБА_4 не має й такої можливості, оскільки не має закордонного паспорту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав доводи захисника.

Заслухавши доводи учасників, дослідивши клопотання сторін та наявні матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 березня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою суду від 19 червня 2023 року строк дії даного запобіжного заходу продовжено на два місяця.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кодексу. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та вбачається із реєстру матеріалів долучених до обвинувальних актів. При цьому слід зазначити, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Також прокурором доведено, що продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, у вигляді позбавлення волі до десяти років, може навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Також суд враховує, що 25 березня 2023 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави у сумі 53680 гривень та покладено обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи. 24 квітня 2023 року заставодавцем було внесено заставу за ОСОБА_4 . Надалі, обвинуваченим не виконувались обов`язки, покладені на нього, ухвалою слідчого судді від 25 березня 2023 року. Зокрема, після внесення застави ОСОБА_4 не з`являвся за викликами слідчого. Після звільнення з «Чортківської установи виконання покарань № 26» ОСОБА_4 24 квітня 2023 року вибув за своїм місцем проживання. Однак, відповідно до рапорту працівника ВКП Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 за місцем проживання був відсутній, що свідчить про порушення ОСОБА_4 покладених на нього ухвалою слідчого судді обов`язків.

Також доведеним є ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у провадженні суду перебувають інші обвинувальні акти стосовно ОСОБА_4 , які на даний час не розглянуті, тому він може вчинити нові корисливі злочини з метою отримання фінансових джерел для забезпечення своїх особистих потреб. Зазначене свідчить про стійкість протиправної поведінки та характеризує його як особу, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, доходів не отримує.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено, що вищезазначені обставини є також обставинами, які передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, та які достатньо переконливо свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, в ході розгляду даного клопотання, судом не здобуто доказів, які би свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченим належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п.1,3 ч.2 ст. 177 КПК України, які зазначені прокурором у клопотанні.

Вирішуючи подане прокурором клопотання, суд також враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину та можливість ухилення від явки до суду.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено та сторонами не доведено, а тому суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника стосовно відсутності підстав, для продовження строку тримання під вартою та обрання стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведене прокурором унеможливлює застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден з них не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Проаналізувавши наведене у сукупності суд приходить до переконання, що заперечення сторони захисту спростовуються матеріалами справи та доводами прокурора про продовження існування заявлених ризиків.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяця, враховуючи хід судового розгляду у даній справі.

Також прокурор заявив клопотання про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту кримінальному провадженні № 0000773 від 28 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року (справа ЄУН -607/11702/23), у кримінальному провадженні № 0000773 від 28 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України призначено підготовче судове засідання.

Із врахуванням думки учасників кримінального провадження та вимог КПК України, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі вищевказаного обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Зокрема, судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження також відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 8, 129 Конституції України, Главою 18, ст.ст.183, 184, 193, 194, 196, 197, 314, 316, 331, 376 КПК України, суд,-

постановив:

Кримінальне провадження № 0000773 від 28 березня 2023 року, ЄУН 607/11702/23, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України об`єднати в одне судове провадження з кримінальними провадженнями №0000734, №0000529, №0001554, стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,ЄУН - 607/22015/21 .

На підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000773 від 28 березня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України призначити судовий розгляд Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні на 11 серпня 2023 року в 08 год. 45 хв., в яке викликати учасників.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити, ОСОБА_4 продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяця, до 09 жовтня 2023 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується 09 жовтня 2023 року в 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити сторонам і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1