ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/41/23 Справа № 707/1254/19 Категорія: ст. 291 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 ,

виправданого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 на вирок Черкаського райсуду Черкаської обл. від 25.07.2022 р. у кримінальному провадженні № 0005655 від 9.07.2017 р., -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_12 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кумейки Черкаського р-

ну Черкаської обл., громадянин України,

який має вищу освіту, раніше не судимий,

зареєстрований

АДРЕСА_1 , проживає

АДРЕСА_2 ,

визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та виправданий за недоведеністю вчинення ним даного злочину.

Процесуальні витрати в розмірі 3095 грн. віднесені на рахунок держави.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишені без розгляду.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно вимог до КПК України.

Відповідно до вироку суду, органом досудового слідства, ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що 8.07.2017 р. приблизно о 20 год. 30 хв. він, як судноводій, керуючи маломірним судном «Buster X» р/номер НОМЕР_1 , обладнаним двигуном «Mercury-100» потужністю 100 к/с, рухаючись зі швидкістю 52 км/год вузьким водним проходом (з`єднувальним проходом) поблизу готельно-розважального комплексу «Селена» (вул. Дахнівська, 21 в с. Свидівок Черкаського р-ну Черкаської обл.), в напрямку більш широкої протоки, яка з`єднує причал управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській обл. та судноплавне русло р. Дніпро, не приймав обережні та застережливі дії щодо безпечного руху свого судна, не здійснював розумне плавання застосуванням безпечної швидкості руху, загалом порушуючи вимоги 5 положень «Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України», затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 16.02.2004 №91, а саме:

- підпункт 1.4.1 пункту 1.4, згідно з яким судноводії повинні вжити всіх запобіжних заходів, навіть якщо ці заходи не передбачені цими Правилами, але диктуються загальним обов`язком і сталою практикою плавання, виявляти пильність з метою запобігання, зокрема: а) небезпеці для людського життя; б) пошкодженню суден чи з`єднань плавучого матеріалу, берегів і всякого роду споруд і установок, що перебувають на судноплавному шляху чи в безпосередній близькості від них; в) створенню перешкод для судноплавства; г) завданню шкоди довкіллю;

- пункт 1.5, згідно з яким для запобігання безпосередньо загрозливій небезпеці судноводії повинні вживати всіх заходів, що зумовлені обставинами, навіть якщо вони змушені через це відступити від цих Правил;

- пункт 1.6, згідно з яким довжина, ширина, надводний габарит, осадка і швидкість суден, складів суден і з`єднань плавучого матеріалу повинні відповідати технічним даним водного шляху, гідротехнічних споруд та мостів;

- підпункт 1.8.1 пункту 1.8, згідно з яким конструкція та устаткування суден і з`єднань плавучого матеріалу повинні відповідати вимогам Правил Регістру судноплавства України та забезпечувати безпеку осіб, які є на борту, безпеку судноплавства, а також дотримання вимог цих Правил;

- підпункт 6.3.4 пункту 6, згідно з яким коли при зустрічному плаванні чи при перетинанні курсів одне судно повинне дати дорогу іншому судну, то останнє не повинно змінювати ні курсу, ні швидкості. Коли з якої-небудь обставини судно, що не повинне змінювати ні курсу, ні швидкості, виявляється настільки близько від іншого, що зіткнення не можна уникнути, а тільки за рахунок маневрування судна, яке повинне дати дорогу, то перше судно повинне виконати оптимальний маневр для того, щоб уникнути зіткнення,

а також вимоги 8 положень «Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах у Черкаській області», затверджених рішенням Черкаської обласної ради від 22.03.2013 № 21-12/VI, а саме:

- підпункту 3.1 пункту 3, згідно з яким експлуатація маломірних (малих) суден на водних об`єктах Черкаської області дозволяється лише після їх державної реєстрації, приписки до бази-стоянки, нанесення бортового реєстраційного номера на борти судна, а також проходження щорічного технічного огляду. Щорічний технічний огляд маломірних (малих) суден здійснюється відповідно до чинного законодавства Регістром судноплавства України, а технічний огляд спортивних вітрильних суден - технічною комісією Вітрильної федерації України;

- підпункту 3.13 пункту 3, згідно з яким у прибережній зоні у межах 500 метрів від берегової лінії встановлюється обмеження швидкості для плавання на маломірних (малих) суднах до 15 км/год (7 вузлів);

- підпункту 4.2 пункту 4, згідно з яким судновласники зобов`язані своєчасно пред`являти свої судна представникам Регістра судноплавства України для здійснення ними технічного нагляду;

- підпункту 8.1 пункту 8, згідно з яким вихід маломірних (малих) суден у плавання дозволяється за сприятливих погодних умов, наявності діючих суднових документів та відповідного свідоцтва (диплому) на право керування судном: відмітки про своєчасне проходження перевірки знань, наявності Суднового білету або Свідоцтва про право власності та Свідоцтва про право плавання під державним прапором, свідоцтва про придатність судна до плавання, акту технічного огляду, наявності суднового обладнання та рятівних засобів;

- підпункту 8.5 пункту 8, згідно з яким судноводії маломірних (малих) суден зобов`язані: забезпечувати безпеку плавання судна та пасажирів; уміти своєчасно надавати допомогу потерпілим на воді; вести постійне спостереження водної акваторії з метою попередження аварійної ситуації і надання своєчасної допомоги людям, інших маломірних (малих) суден та плавзасобів, які потрапили у форс-мажорні обставини; при погіршенні гідрометеорологічних умов прямувати до укриття; на вимогу осіб, що контролюють безпеку руху, негайно зупинити судно, пред`явити свідоцтво на право керування, документ, що засвідчує належність судна, а в необхідних випадках надавати усні чи письмові пояснення з приводу порушень або пригоди на воді;

- підпункту 8.6 пункту 8, згідно з яким у разі аварійного випадку з домірними (малими) суднами необхідно скласти акт про випадок, додавши нього відповідну схему руху, та повідомити Укрморрічінспекцію;

- підпункту 8.9 пункту 8, згідно з яким судноводіям маломірних (малих) суден забороняється: виходити в плавання на судні, що не зареєстровано відповідно до чинного законодавства, не має номерних знаків на бортах, не пройшло технічного огляду; керувати судном, не маючи при собі відповідного свідоцтва або диплому; користуватися маломірним (малим) судном та керувати у разі відсутності довіреності (за відсутності судновласника на борту); керувати судном в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння; передавати керування судном особам, які перебувають в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння; порушувати норми пасажиромісткості та вантажопідйомності судна; здійснювати плавання до початку та після офіційного закриття навігації для маломірних (малих) суден та в районах, де заборонено рух маломірних малих) суден без дозволу Укрморрічінспекції; здійснювати рух при видимості менше 500 метрів; ставати на якір у межах суднового ходу (фарватеру); заходити на акваторію річкового порту, не маючи на те окремого дозволу; заходити на акваторії пляжів, місць, відведених для відпочинку та проведення тренувальних плавань суден; здійснювати підхід самохідних суден до берега у місцях масового відпочинку людей у необладнаних буями місцях, при організації розваг на воді за участі самохідного та несамохідного плавзасобів; маневрувати або зупинятися поблизу суден, що не є маломірними (малими) суднами; зупинятися біля пасажирських або вантажних причалів ближче ніж за 200 метрів; виходити на судновий хід (рекомендований курс, встановлену смугу руху), якщо видимість менше 1000 метрів, а вітрильним суднам, крім того, і в темний час доби; здійснювати рух швидкісних суден, якщо видимість менше 1000 метрів; швартуватися до плавучих навігаційних знаків; перевозити вибухові та вогненебезпечні вантажі; купатися з борту судна, яке не обладнане для цього; виливати за борт відходи паливно-мастильних матеріалів та викидати сміття.

- підпункту 8.10 пункту 8, згідно з яким судноводій повинен у всіх випадках, які не передбачені цими Правилами, вживати заходи, для забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді, враховуючи те, що ці Правила не звільняють його від відповідальності за наслідки, які можуть виникнути від невжиття таких заходів,

при виході судна з прямої ділянки з`єднувального проходу на судновий хід широкої протоки у прибережній зоні плавання перевищив встановлену швидкість та допустив на ділянці широкої протоки на відстані 17,6 м від ближньої межі з`єднувальної протоки зіткнення з маломірним судном «Казанка 5М» р/номер НОМЕР_2 , обладнаним двигуном «Меrсиry-60» потужністю 60 к/с, під керуванням судноводія ОСОБА_10 , який рухався по широкій протоці шириною 150 м від причалу № 55 бази стоянки судна (Черкаський район, с. Свидівок, вул. Дахнівська, 1) в напрямку судноплавного шляху (селища Сокирне) зі швидкістю приблизно 15 км/год.

Внаслідок аварійної пригоди пасажир маломірного човна «Казанка 5М» р/номер НОМЕР_3 -К ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження, а саме: травму тулуба у вигляді численних переломів ребер праворуч, переломів ребер ліворуч, забою легень, розривів правої частки печінки, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею та призвела до гострого недокрів`я внутрішніх органів, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/596 від 10.07.2017 р. є причиною смерті останньої.

Відповідно до науково-технічного висновку судноводіння від 20.12.2018 р. безпосередньою причиною аварійної пригоди стало порушення судноводієм ОСОБА_12 вимог п. 3.13 «Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах у Черкаській області», затверджених рішенням Черкаської обласної ради від 22.03.2013 р. № 21-12/VI, згідно з яким у прибережній зоні у межах 500 метрів від берегової лінії встановлюється обмеження швидкості для плавання на маломірних (малих) суднах до 15 км/год (7 вузлів), а саме: перевищення встановленої швидкості при виході судна з прямої ділянки з`єднувального проходу на судновий хід широкої протоки у прибережній зоні плавання, а також відсутність з боку ОСОБА_12 завчасних і розумних дій та застережливих заходів щодо попередження аварійного випадку.

З технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної події є безвідповідальність судноводія ОСОБА_12 (порушення вищевказаних 13 пунктів вимог БС державних нормативних актів) щодо забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді, яка проявилась у використанні свого судна без діючих суднових документів і права на його експлуатацію та призвела до виникнення аварії зі смертельним наслідком.

Такі дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ст. 291 КК України порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило загибель людей.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтованим виправданням ОСОБА_12 за ст. 291 КК України. Просить провести часткове судове слідство, під час якого дослідити певні письмові докази та допитати ряд осіб та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_12 та призначити йому покарання за ст. 291 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що, відповідно до п. 18 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10-1717/0/4-12 від 21.11.2012 р. «Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» висновки суду мають бути належним чином умотивовані. За наявності суперечливих доказів суд повинен у мотивувальній частині вироку, ухвали проаналізувати їх, навести мотиви, з яких взято до уваги одні докази і не взято інші. Висновки і рішення, викладені в резолютивній частині, повинні логічно випливати з обґрунтування, що міститься в мотивувальній частині.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 7, 9, 22, 23, 370, 374 КПК України упереджено підійшов до оцінки доказів, на яких ґрунтується обвинувачення, а рішення про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_12 кримінального правопорушення побудував на суперечливих та належно не перевірених доводах сторони захисту, не проаналізувавши їх в сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості та достатності з усіма доказами, які наявні у матеріалах кримінального провадження та були подані стороною обвинувачення під час судового розгляду.

В обґрунтування висновків про необхідність виправдання ОСОБА_12 у пред`явленому йому обвинуваченні суд вказав, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України.

Висновок суду про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки його вина у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення повністю доведена доказами, дослідженими під час судового провадження.

Як убачається з судового рішення та матеріалів провадження судом не дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо аналізу та оцінки доказів у провадженні.

В обґрунтування свого рішення про виправдання, суд поклав лише показання обвинуваченого ОСОБА_12 , який вини в інкримінованому йому злочині не визнав, повідомив суду, що зіткнення з його човном відбулось з вини судноводія ОСОБА_10 , адже саме його човен продерся бортом об носову частину його човна. Він рухався з дозволеною швидкістю 15 км/год.

Проте, суд, всупереч вимогам кримінального процесуального закону, упереджено підійшов до показань свідка ОСОБА_15 , який під час допиту в суді надав свідчення про те, що він під час події рибалив біля бази відпочинку «Селена» та став свідком, як близько 20 год. 15 хв. відбулося зіткнення двох човнів: білого кольору, що виплив з протоки рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год та камуфльованого кольору, який рухавсь зі швидкістю приблизно 15 км/год. Човен білого кольору вдарив в правий задній борт камуфльованого човна.

Також, судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що влітку 2017 р. приблизно о 20 год. він рибалив зі своїми друзями неподалік бази відпочинку «Селена» та став свідком, як човен світлого кольору на великій швидкості зіткнувся з плоскодонним човном камуфльованого кольору. Він бачив, що у білому човні при виході з протоки був піднятий ніс і значна швидкість, був гучний рев двигуна.

Суд упереджено підійшов до показань потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які кожен окремо повідомили суду, що вони рухалися на човні «Казанка» на швидкості 15 км/год, з очерету з протоки на великій швидкості вискочив човен «Buster X», з яким відразу відбулось зіткнення.

Показання вказаних свідків у вироку суду наведено лише в частині, яка свідчить на користь обвинуваченого, поза увагою суду залишилися показання про момент зіткнення човнів, без викладення мотивів, з яких взято за основу лише частину з них, а іншу частину не наведено взагалі.

Також, суд упереджено підійшов до дослідження висновку судової комплексної транспортно-трасологічної і водно-транспортної експертизи від 25.01.2019 р. відповідно до якого співвідношення швидкостей човнів «Buster X» і «Казанка 5-м» на момент зіткнення, виходячи із розташування і характеру їх пошкоджень та результатів ходових випробувань становило не менше, ніж 3:1.

Висновок суду, щодо не встановлення стороною обвинувачення швидкості човна, яким керував обвинувачений, що за вказаних в обвинуваченні обставин має вирішальне значення про наявність чи відсутність в його діях вини, є не обґрунтованим. Судом помилково зазначено, що така швидкість не може бути взята судом з показань обвинуваченого, потерпілих чи свідків, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є зокрема і показання, в даному випадку - свідків та потерпілих.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції, що швидкість човна, яким керував обвинувачений, не встановлена, не відповідає дійсності, навпаки дана обставина підтверджується, як висновками експертиз так і показаннями свідків.

Крім того, доказом обвинувачення слугував науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього, який судом безпідставно визнано недопустимим доказом у зв`язку із певними недоліками, які суд вважав істотними порушеннями вимог КПК України.

Відповідно до вимог ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Експерти, які виконували та складали науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього, являлися фахівцями з відповідної галузі знань та залучені до виконання даної експертизи в порядку визначеному КПК України, згідно постанови слідчого про призначення даної експертизи.

Під час судового розгляду, за клопотанням сторони захисту допитано експертів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , судом останні попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 385 КК України. Вказані експерти в повному обсязі підтвердили та роз`яснили учасникам процесу наданий ними висновок, таким чином під час судового розгляду судом усунуто недоліки щодо порушень вимог ст. 102 КПК України при складанні зазначеного висновку.

Суд не вірно прийшов до висновку, що експерти, які підписали висновок від 20.12.2018 р., не використовували вихідні дані для експертизи, зазначені у постанові слідчого, не звертались до слідчого з приводу надання чи уточнення вихідних даних, а навпаки самостійно не на місті пригоди із використанням інших човнів збирали дані щодо швидкості човна ««Buster X», що є на думку суду неприпустимим, та в зв`язку з чим науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього актом проведення науково-технічного моделювання зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» на місці аварійної події є недопустимим доказом.

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Експертами проводилося безпосереднє дослідження на місці події із залученням маломірних суден «Buster X» р/номер НОМЕР_1 та «Казанка 5М» р/номер НОМЕР_2 і після того, як було встановлено, що до двигуна «Меrсиrу-100» потужністю 100 к/с судна «Buster X» р/номер НОМЕР_1 його власником ОСОБА_12 внесені конструктивні зміни, що унеможливлювало об`єктивно провести ходові випробування на даному човні, експертами був залучений аналогічний човен з відповідним двигуном на іншій акваторії, що являється безпосереднім дослідженням процесу зіткнення, а не самостійним збиранням даних, як зазначено в судовому рішенні.

Крім того, посилання суду у вироку на відсутність підпису у висновку та додатку до нього, члена комісії ОСОБА_20 , дана обставина не може вважатися безумовною підставою визнання його недопустимим в порядку ст. 87 КПК України. Оскільки, 13.12.2018 р. ОСОБА_20 була виключена з складу комісії і не приймала участі в даному дослідженні.

Суд не надав оцінки вказаним доказам обвинувачення в їх сукупності та взаємозв`язку та не звернув увагу на те, що показання всіх свідків узгоджуються між собою та іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Так, розглядаючи обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_12 в якому на 1 -му аркуші зазначено відомості про найменування (номер) кримінального провадження, судом у вступній частині оскаржуваного вироку взагалі не зазначено номер кримінального провадження.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч вимог ст. ст. 94, 370 та 374 КПК України не надав належної оцінки зібраним доказам, побудував своє рішення про виправдання ОСОБА_12 на суперечливих та достатньо не перевірених доказах, взявши до уваги лише доводи сторони захисту, фактично не оцінивши докази обвинувачення та не навів мотивів, з яких їх відкинуто.

Недотримання судом указаних вище положень вимог кримінального процесуального закону зумовило також неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, а саме ст. 291 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції, які викладені у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати вказаний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Також, просить задовольнити цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Апеляційні вимоги мотивує тим, що аналізуючи фактичні обставини справи та наявні в матеріалах кримінального провадження докази не можливо погодитись із висновками суду щодо недоведеності вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України саме ОСОБА_12 .

За результатами судового розгляду, відповідно до ухваленого вироку, науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього визнано недопустимим, оскільки оформлені всупереч вимог ст. 102 КПК України та Закону України «Про судову експертизу».

Однак, апелянт вважає, що суд упереджено підійшов до дослідження доказів сторони обвинувачення, що в подальшому слугувало незаконному ухваленню виправдувального вироку.

Доказом обвинувачення, зокрема слугував і науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього, який судом безпідставно визнано недопустимим доказом у зв`язку із певними недоліками, які суд вважає істотними порушеннями вимог КПК України.

Так, згідно вимог ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу», судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Експерти, які виконували та складали науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього, являлися фахівцями з відповідної галузі знань та залучені до виконання даної експертизи в порядку визначеному КПК України, згідно постанови слідчого про призначення даної експертизи.

В судовому засіданні, під час допиту в якості експертів ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 були судом попереджені про відповідальність за ст. 385 КК України та в повному обсязі підтвердили та роз`яснили учасникам процесу надані ними висновки, тобто під час судового розгляду судом був усунутий недолік щодо порушень вимог ст. 102 КПК України при складанні зазначених висновків.

Також, потерпіла сторона не погоджується з висновками суду, що експерти, які підписали висновки від 20.12.2018 р. не використовували вихідні дані для експертизи, зазначені у постанові слідчого, не звертались до слідчого з приводу надання чи уточнення вихідних даних, а навпаки самостійно не на місті пригоди із використанням інших човнів збирали дані щодо швидкості човна «Buster X», що є на думку суду неприпустимим, та в зв`язку з чим науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден ««Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 року із додатком до нього актом проведення науково-технічного моделювання зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» на місці аварійної події є недопустимим доказом.

Також, потерпіла сторона категорично не погоджується із висновком суду, що стороною обвинувачення не було встановлено швидкість човна яким керував обвинувачений, що за вказаних в обвинуваченні обставинах має вирішальне значення про наявність чи відсутність в його діях вини. Судом помилково зазначено, що така швидкість не може бути взята судом з показань обвинуваченого, потерпілих чи свідків, адже відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є зокрема і показання, в даному випадку - свідків та потерпілих.

Так, свідок ОСОБА_15 показав, що під час події рибалив біля бази відпочинку «Селена» та став свідком зіткнення двох човнів, більший човен що виплив з протоки рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год, камуфльований човен рухавсь зі швидкістю приблизно 15 км/год, а допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 зазначив, що він рибалив в районі комплексу «Селена» на березі та близько 20 год. почув звук катера, який на його думку рухався швидко, бо він бачив піднятий ніс катеру, який виходив із протоки і врізався у плоскодонку.

Крім того, досліджений в судовому засіданні висновок судової комплексної транспортно-трасологічної і водно-транспортної експертизи від 25.01.2019 р. № 06-04-589/з/21156/18-52, відповідно якого співвідношення швидкостей човнів «Buster X» і «Казанка 5М» на момент зіткнення становило не менше ніж 3:1.

Отже, із врахуванням зазначених фактів, неможливо погодитись із висновками суду, що швидкість човна, яким керував обвинувачений, не встановлена, навпаки, дана обставина підтверджується як висновками експертиз, так і показами свідків.

У судовому рішенні зазначено, що в судовому засіданні було досліджено - висновок первинної науково-технічної експертизи за фактом зіткнення човнів ««Buster X» та «Казанка-5М» затверджений 24.11.2017 р. виконаний на підставі постанови слідчого від 10.10.2017 р. професорами Національного університету «Одеська морська академія», згідно якого з технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходиться порушення ОСОБА_10 п. 3.1, 3.15, 8.5, 8.7, 8.10 Правил користування ВО, а серед основного порушення вимог п. 3.15 «На акваторіях, на які не поширюється дія Правил 1, маломірні (малі) судна під час руху повинні дотримуватися таких вимог: ... якщо два моторні судна наближаються курсами, що перетинаються, то судно, яке бачить інше зі сторони свого правого борту повинно звільнити йому шлях».

Потерпіла сторона категорично не погоджується із даними висновками та вважає його неповними та необ`єктивними.

Фахівці Національного університету «Одеська морська академія» не виїжджали на місце події та безпосередньо не сприймали обстановку на місці, не проводили жодних досліджень в даній акваторії, а при проведенні даного виду дослідження користувалися некоректними вихідними даними, які були зібрані працівниками поліції, які не мали жодного досвіду у подібних пригодах, а також вони не враховували швидкості чи співвідношення швидкостей (так як не виїжджали на місце і не оглядали човни та не проводили моделювання), а це являється ключовим моментом, так як завдяки цьому можна визначити відстань на момент зіткнення. І навіть при цьому «Одеські експерти» суперечили самі собі, заявляючи на допиті в суді, що в цій акваторії не діють жодні правила (Мальцев), або обвинувачений ОСОБА_21 повинен був дивитись, що коїться зліва від його човна ( ОСОБА_22 ). Також експерт ОСОБА_22 наголосив, що човен «Казанка-5М» йшов близько біля очерету і це призвело до даної пригоди, але на запитання, яким це правилом регламентовано відповів: «Ніяким».

Отже, при ухваленні рішення про виправдання ОСОБА_12 враховано фактично доводи сторони захисту та залишено без належної уваги покази свідків, висновки експертиз, безпідставно взято до уваги одні та відкинуто інші докази, а висновки зроблено без дотримання вимог ст. 370 КПК України щодо всебічності, повноти та об`єктивного їх дослідження.

Всупереч вимог ст. ст. 94, 370, 374 КПК України суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , щодо швидкостей руху човнів, а також висновку судової комплексної транспортно-трасологічної і воднотранспортної експертизи від 25.01.2019 р. № 06-04-589/з/21156/18-52.

У запереченні захисника ОСОБА_8 на апеляційну скаргу представника потерпілих захисник висловлює свою думку щодо необхідності відмовити у задоволенні апеляційних вимог представника потерпілих, так як вказана апеляційна скарга представника потерпілих є необґрунтованою.

У запереченні захисника ОСОБА_8 на апеляційну скаргу прокурора він висловлює свою думку стосовно необхідності відмовити у задоволенні апеляційних вимог прокурора, так як вказана апеляційна скарга є необґрунтованою та необхідно залишити оскаржуваний вирок у законній силі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_13 , який підтримав свою апеляцію та апеляцію представника потерпілих, просив їх задовольнити із вказаних у ній мотивів, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їхнього представника адвоката ОСОБА_11 , які просили задовольнити апеляційну скаргу їх представника із вказаних у ній мотивів та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілих не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 р. № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 3682 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На переконання апеляційного суду, ухвалюючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Мотивуючи своє рішення про виправдання ОСОБА_12 , суд першої інстанції зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, не доведено.

Суд, згідно вимог ст. 94 КПК України, у судовому засіданні перевірив зібрані під час досудового розслідування та судового провадження докази, на які посилалася сторона обвинувачення, оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів у оскаржуваному вироку детальний аналіз низки досліджених доказів.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, здійснюючи оцінку кожного доказу за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України - за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, визначених ч. 2 цієї статті, покладено на слідчого, прокурора та в установлених КПК України випадках на потерпілого.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав належним чином, взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, при цьому навів достатні та переконливі мотиви чому він приймає до уваги одні і відхиляє інші докази.

З матеріалів провадження вбачається, що суд провів судовий розгляд згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_12 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, суд навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, та зазначив, з яких підстав взяв до уваги одні докази і відкинув інші, й обґрунтовано дійшов висновку про ухвалення виправдувального вироку. При цьому, суд дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження не містять належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, зі змісту досліджених судом апеляційної інстанції доказів випливає, що у судовому засіданні місцевого суду обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав повністю та показав, що 8.07.2017 р. приблизно о 19 год. 30 хв. він на своєму судні приплив до комплексу «Селена» пришвартував катер і поїхав забирати сина з табору. Через годину він разом з дружиною та сином сіли в катер і він почав рухатися в бік 2-го причалу. Коли виходив з протоки, знаючи, що це небезпечний виїзд, рухався на безпечній швидкості не виходячи на глісер, вийшовши з протоки по лівий бік нікого не було, він продовжив рух і раптом зліва по борту швидко виїхав човен, чоловіки які в ньому були - дивилися в бік комплексу «Селена». Він зрозумів, що вони його не бачать, вимкнув двигун щоб зупинитися, проте відвернути зіткнення не вдалось. Він зупинився, а човен «Казанка» проїхала ще метрів 30-40 і зупинився. Він побачив, що по лівий бік від них з човна випала жінка, підтягнув її до свого човна, йому на допомогу прийшов один з потерпілих. Потім він відтягнув човен потерпілих до берега, дістали потерпілу, перевернули її на живіт щоб витекла вода з легень. Пізніше приїхала машина швидкої допомоги та вони поклали потерпілу до швидкої допомоги. Вважає, що діяв у відповідності до Правил користування водними об`єктами, а причиною аварії стало порушення водієм «Казанка-5М» головного правила - якщо два моторні судна за межами водних шляхів наближаються курсами, що перетинаються, то судно, яке бачить інше зі сторони свого правого борту повинно звільнити йому шлях, а також те, що воно рухалося вздовж берегової смуги близько до очерету на великій швидкості.

Також, обґрунтовуючи вину ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, сторона обвинувачення посилалась на такі письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- дані протоколу огляду місця події від 8.07.2017 р., в якому зафіксовано огляд місця, де знаходилася карета швидкої допомоги та потерпіла, яка загинула (т. 1, а. пр. 182-185);

- дані висновку судово-медичної експертизи № 03-01/596 від 10.07.2017 р. відповідно якої ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження, а саме: травму тулуба у вигляді численних переломів ребер праворуч, переломів ребер ліворуч, забою легень, розривів правої частки печінки, яка супроводжувалася внутрішньою кровотечею та призвела до гострого недокрів`я внутрішніх органів, які є причиною смерті останньої (т. 2, а. пр. 1-2);

- дані протоколу огляду місця події від 9.07.2017 р., під час якого на 55 причалі оглянуто човен «Казанка-5М», на якому з правого борту наявні пошкодження з фототаблицею до нього (т. 1, а. пр. 186-188);

- дані протоколу огляду предмету від 11.07.2017 р., під час якого на причалі в гаражі оглянуто човен «Buster X», на якому на носовій частині наявні пошкодження у вигляді деформації кілю з фототаблицею до нього (т. 1, а. пр. 199-203);

- дані протоколу огляду місця події від 15.07.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_10 , об`єктом якого є затока р. Дніпро справа напроти пляжу готельно-розважального комплексу «Селена», в яку впадає прохід під назвою «Ревун». Ширина місця, де протока «Ревун» впадає в іншу протоку становить 25 м. До протоколу додана схема, на якій позначено приблизне місце зіткнення, яке вказав потерпілий ОСОБА_10 (т. 1, а. пр. 205-209);

- дані протоколу огляду предмета від 15.07.2017 р., під час якого на 55 причалі м. Черкаси повторно оглянуто човен «Казанка-5М», на якому з правого борту наявні пошкодження, описані в протоколі та зафіксовані у фототаблиці (т. 1, а. пр. 211-213);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2017 р. за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ділянці допоміжної протоки р. Дніпро навпроти розважального комплексу «Селена» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», яка мала місце 8.07.2017 р., під час якого останні показали обставини пригоди. Було встановлено місце зіткнення човнів: на відстані 17,6 м від ближньої межі протоки «Ревун» (насадження очерету) та на відстані 9,9 м до правого краю насадження очерету відносно напрямку руху човна «Казанка-5М». Встановлено, що при русі човна «Казанка-5М» зі вказаною потерпілими швидкістю 15 км/год його зупиночний шлях становить 20,5 м (т. 1, а. пр. 221-226);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 16.08.2017 р. за участю ОСОБА_12 та ОСОБА_23 на ділянці допоміжної протоки р. Дніпро навпроти розважального комплексу «Селена» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М». Під час даного слідчого експерименту свідкам було запропоновано показати на місці пригоди на допоміжній протоці р. Дніпро та протоки «Ревун» про обставини пригоди. Було встановлено місце зіткнення човнів: на відстані 18 м від ближньої межі протоки «Ревун» (насадження очерету) та на відстані 9,3 м до правого краю насадження очерету відносно напрямку руху човна «Казанка-5М». Встановлено, що при русі човна «Buster X» з швидкістю 15,1 км/год з протоки «Ревун» в напрямку бази відпочинку «Селена» його зупиночний шлях становить 35 м (т. 1, а. пр. 227-231);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 16.08.2017 р. на ділянці допоміжної протоки р. Дніпро навпроти розважального комплексу «Селена» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», за результатами раніше проведених слідчих експериментів від 14.08.2017 р. за участю потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та від 16.08.2017 р. за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_23 . Під час даного слідчого експерименту встановлювалася траєкторія руху човнів. Встановлено, що з місця водія човна «Buster X» човен «Казанка-5М» попадає в поле зору на відстані 25,2 м до місця зіткнення. З місця водія човна «Казанка-5М» човен «Buster X» попадає в поле зору на відстані 28,7 м, з іншої позиції 24,6 м. (т. 1, а. пр. 232-238);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 21.08.2017 р. за участю ОСОБА_12 на ділянці допоміжної протоки р. Дніпро навпроти розважального комплексу «Селена» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», яка мала місце 08.07.2017 року. Слідчий експеримент проводився з метою встановлення можливості виконання судноводієм ОСОБА_12 вимог п.п. 6.3.4 п. 6 Правил судноводіння з попередньою фіксацією буйками траєкторій руху човнів, які були вказані раніше учасниками пригоди. Встановлено, що при маневрі човна «Buster X» вправо місце зіткнення з човном «Казанка-5М» відбудеться у його носову частину (т. 1, а. пр. 239-245);

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 15.09.2017 р. за участю ОСОБА_12 на ділянці допоміжної протоки р. Дніпро та протоки «Ревун» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», яка мала місце 8.07.2017 р. Встановлено, що швидкість руху судна «Buster X» по протоці «Ревун» по визначеній траєкторії руху до місця зіткнення складає приблизно 10 км/год. При збільшенні швидкості човен направляється в рослини очерету та берег, що унеможливлює завершення маневру та є небезпечним. При повторних заїздах (запливах), виходячи з повороту на в/в швидкості до місця зіткнення човен «Buster X» збільшує швидкість до максимально можливої у 18 км/год. Збільшити швидкість при повторних запливах не вдалося (т. 2, а. пр. 15-20);

- дані висновку експерта за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 1068/17-23 від 10.10.2017 р., за результатами якої встановлено, що первинний контакт човнів відбувся передньою нижньою частиною кіля човна «Buster X» із правою задньою частиною правого борта човна «Казанка-5М». У момент первинного контакту кут між повздовжніми вісями човнів (їх кілями) складав приблизно 55± 5 градусів. Човен «Buster X» був у рухомому стані, човен «Казанка-5М» ймовірно був у рухомому стані (т. 2, а. пр. 5-13);

- даними акту розслідування аварійної події, що сталася 8.07.2017 р. о 20 год. 20 хв. на р. Дніпро біля готельного комплексу «Селена» від 11.08.2017 р., який складений Державною службою України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека, м. Київ, пр-т Перемоги, 14)) за матеріалами кримінального провадження. В даному акті зафіксовано характеристики суден «Buster X» та «Казанка-5М», проведено огляд човнів, місця АП (т. 2, а. пр. 23-75),

В п. 4 акту встановлено технічні причини АП:

Судноводій ОСОБА_10 .

Порушення п.п. 3.15 розділу 3 Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах у Черкаській області - на акваторіях, на які не поширюється дія Правил 1, маломірні (малі) судна під час руху повинні дотримуватися таких вимог:

- якщо два моторні судна наближаються курсами, що перетинаються, то судно, яке бачить інше зі сторони свого правого борту повинно звільнити йому шлях;

- перетинати курс іншого судна рекомендується за його кормою.

Судноводій ОСОБА_10 .

Порушення п. п. 6.3.4 розділу 6 «Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України»: Коли при зустрічному плаванні чи при перетинанні курсів одне судно повинне дати дорогу іншому судну, то останнє не повинно змінювати ні курсу, ні швидкості. Коли з якої-небудь обставини судно, що не повинне змінювати ні курсу, ні швидкості, виявляється настільки близько від іншого, що зіткнення не можна уникнути, а тільки за рахунок маневрування судна, яке повинне дати дорогу, то перше судно повинне виконати оптимальний маневр для того, щоб уникнути зіткнення.

Судноводій ОСОБА_10 .

Порушення п. п. 6.3.7 розділу 6 «Правила судноплавства на внутрішніх водних шляхах України»: Якщо два судна йдуть курсами, що перетинаються таким чином, що може виникнути небезпека зіткнення, то судно, що бачить інше судно по правому борту, повинне дати йому дорогу і, якщо дозволяють обставини, уникнути перетинання його курсу попереду.

В п. 4 акту встановлено також організаційні причини АП, які віднесені до обох судноводіїв щодо наявності всіх дозвільних документів, забезпечення безпеки плавання судна, постійне спостереження водної акваторії, пасажири човна «Казанка-5М» не були вдягнуті в рятувальні жилети;

- дані науково-технічного висновку судноводіння обставин зіткнення маломірних суден від 20.12.2018 р., який складено комісією Київського інституту водного транспорту ім. Ґетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій (КІВТ ДУІТ) та згідно якого безпосередньою причиною аварійної пригоди стало порушення судноводієм ОСОБА_12 вимог п. 3.13 «Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах у Черкаській області», затверджених рішенням Черкаської обласної ради від 22.03.2013 № 21-12/VI, згідно з яким у прибережній зоні у межах 500 м від берегової лінії встановлюється обмеження швидкості для плавання на маломірних (малих) суднах до 15 км/год (7 вузлів), а саме: перевищення встановленої швидкості при виході судна з прямої ділянки з`єднувального проходу на судновий хід широкої протоки у прибережній зоні плавання, а також відсутність з боку ОСОБА_12 завчасних і розумних дій та застережливих заходів щодо попередження аварійного випадку. З технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням даної події є безвідповідальність судноводія ОСОБА_12 (порушення вище вказаних 13 пунктів вимог БС державних нормативних актів) щодо забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді, яка проявилась у використанні свого судна без діючих суднових документів і права на його експлуатацію та призвела до виникнення аварії зі смертельним наслідком (т. 2, а. пр. 160-177);

- дані висновку судової комплексної транспортно-трасологічної і водно-транспортної експертизи від 25.01.2019 р. № 06-04-589/з/21156/18-52, відповідно до якого співвідношення швидкостей човнів «Buster X» та «Казанка-5М» на момент зіткнення, виходячи із розташування і характеру пошкоджень становило не менше, ніж 3:1 (т. 2, а. пр. 191-196);

- дані показань потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які будучи допитаними кожен окремо показали, що вони рухались на човні «Казанка-5М» разом з ОСОБА_14 (мати та дружина потерпілих відповідно) вздовж правого берегу на відстані приблизно 10 м до центру протоки на швидкості 15 км/год. Човен «Buster X» вони не бачили, він «вискочив» з-за очерету із протоки на великій швидкості і відразу відбулось зіткнення, внаслідок якого пасажир ОСОБА_14 випала з човна та внаслідок отриманих травм померла в кареті швидкої допомоги;

- дані показань свідка ОСОБА_24 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав, що на час події працював охоронцем на базі відпочинку «Селена» та бачив як обвинувачений з сином та дружиною сіли до катера та відпливли з акваторії бази, самого зіткнення човнів не бачив;

- дані показань свідка ОСОБА_15 , який показав, що в час події рибалив біля бази відпочинку «Селена» та став свідком зіткнення двох човнів, більший човен, що виплив з протоки рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год, камуфльований човен рухався зі швидкістю приблизно 15 км/год.

- дані показань свідка ОСОБА_16 , який показав, що він рибалив в районі комплексу «Селена» на березі разом із ОСОБА_15 . Приблизно о 20 год. почув звук катера, який на його думку рухався швидко, бо він бачив піднятий ніс катеру, який виходив із протоки і врізався у плоскодонку. З неї випала жінка і голосно стогнала. Бачив все це випадково протягом 3 секунд до зіткнення. Плоскодонка після удару пройшла ще приблизно 5 м. Він знаходився напроти місця зіткнення на відстані приблизно 150 м.

Крім того, в судовому засіданні за клопотаннями учасників процесу були допитані свідки: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 - викладач Державного університету інфраструктури та технологій м. Київ, який був головою комісії під час написання висновку та експертизи, показав, що висновки комісії підтверджує. Окрім іншого підтвердив, що 14.05.2018 р. разом із іншими членами комісії прибув з м. Києва до м. Черкаси. Вони оглядали човни «Buster X» та «Казанка-5М», а 15.05.2018 р. на місці пригоди проводили заміри, заїзди човна «Buster X». Під час проведення цих дій були присутні слідчий, прокурор, власники суден та інші. Зазначив, що на його думку обвинувачений привів човен в технічно несправний стан та йому не вдалось належним чином змоделювати обстановку події і визначити швидкість його човна, проте не навів ніяких доказів на підтвердження цієї версії. В подальшому у м. Києві із використанням інших човнів проводили відповідні дослідження. Йому не відомо які документи складав слідчий. Вони окремо робили свої записи. Свої висновки він робив виходячи із сталої практики судноводіння;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 викладач Державного університету інфраструктури та технологій м. Київ, який був членом комісії під час написання висновку та експертизи, показав, що висновки комісії підтверджує, але нічого істотного не повідомив, пославшись на давність подій;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 доцент Державного університету інфраструктури та технологій м. Київ, який був членом комісії під час написання висновку та висновку комплексної експертизи, показав, що висновки комісії підтверджує. Разом з тим, на запитання сторони захисту повідомив, що 14.05.2018 р. дійсно він у складі групи під керівництвом ОСОБА_17 прибув із м. Києва у м. Черкаси, оглядали човни «Buster X» та «Казанка-5М», а 15.05.2018 р. на місці пригоди проводили заміри, клеїли світловідбиваючу стрічку на «Buster X» в місці контактування і розганяли його до рівня контактування із човном «Казанка-5М». Під час проведення цих дій були присутні слідчий, прокурор, власники суден та інші. Йому не відомо які документи складав слідчий. Вони окремо робили свої записи. В подальшому у м. Києві із використанням інших човнів проводили відповідні дослідження по тій причині, що на час проведення дослідження з участю катера обвинуваченого він знаходився в непрацездатному стані та не міг розганятись до необхідної швидкості;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 професор Національного університету «Одеська морська академія», який разом із професором цього університету ОСОБА_26 склав висновок первинної науково-технічної експертизи за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», затверджений 24.11.2017 р., показав, що висновки експертизи підтверджує повністю. Зокрема щодо проток, в місці перетинання яких відбулось зіткнення човнів, показав, що це рівнозначні прибережні протоки для плавання, оскільки вони не поділені знаками руху. Основним водним шляхом протока, по якій рухалось судно «Казанка-5М», по відношенню до протоки, по якій рухалось судно «Buster X», не являється. За відповідними картами для плавання якими мають керуватися судноводії, вказані водні протоки водними шляхами не являються. В даному випадку необхідно керуватись правилом 17 міжнародного плавання перешкода руху зліва, зправа;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 - професор Національного університету «Одеська морська академія», який разом із професором цього університету ОСОБА_25 склав висновок первинної науково-технічної експертизи за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», затверджений 24.11.2017 р., показав, що повністю підтверджує висновки науково-технічної експертизи, але деталей її проведення вже не пригадує за давністю подій;

- допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 один із слідчих у даному кримінальному провадженні показав, що 15.05.2018 р. він був присутній при проведенні досліджень на місці пригоди за участю в тому числі ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які робили працівники Державного університету інфраструктури та технологій м. Київ, які документи складались він не пам`ятає. Якби він складав якісь процесуальні документи, то долучив би їх до матеріалів справи.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що суд першої інстанції всебічно дослідивши всі обставини даного кримінального провадження та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і у сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, а доводи апеляційних скарг таких висновків не спростовують.

З рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 р. слідує, що визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу.

Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Орган досудового розслідування в обґрунтування вини обвинуваченого послався на науково-технічний висновок судноводіння від 20.12.2018 р., згідно якого безпосередньою причиною аварійної пригоди стало порушення судноводієм ОСОБА_12 вимог п. 3.13 «Правил користування водними об`єктами для плавання на маломірних (малих) суднах у Черкаській області», затверджених рішенням Черкаської обласної ради від 22.03.2013 р. № 21-12/VI, згідно з яким у прибережній зоні у межах 500 метрів від берегової лінії встановлюється обмеження швидкості для плавання на маломірних (малих) суднах до 15 км/год (7 вузлів), а саме: перевищення встановленої швидкості при виході судна з прямої ділянки з`єднувального проходу на судновий хід широкої протоки у прибережній зоні плавання, а також відсутність з боку ОСОБА_12 завчасних і розумних дій та застережливих заходів щодо попередження аварійного випадку.

Проте, з матеріалів провадження вбачається, що науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. (т. 2, а. пр. 160-177) із додатком до нього - актом проведення науково-технічного моделювання зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» ( т. 2, а. пр. 178-183) було проведено та складено комісією Київського інституту водного транспорту ім. Ґетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій (КІВТ ДУІТ) та затверджено В.о. ректора ДУІТ проф. ОСОБА_28 за зверненням від 20.12.2017 № 13362/24/41-17 слідчого відділу розслідування у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській обл.

З огляду на викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і апеляційний суд, про те, що особи, які складали висновок від 20.12.2018 р. із додатком до нього не є судовими експертами у розумінні Закону України «Про судову експертизу», так як вони відсутні у відповідному державному реєстрі атестованих судових експертів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Особи, які склали науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього, а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 не внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів, що також перевірено судом апеляційної інстанції за посиланням https://rase.minjust.gov.ua/search/getForm.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у висновку від 20.12.2018 р. та додатку до нього відсутні посилання на виконання п. п. 1, 2, 3, 5, 6 ч. 1 ст. 102 КПК України із зазначенням:

1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза;

2) місце і час проведення експертизи;

3) хто був присутній при проведенні експертизи;

5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка;

У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Якщо при проведенні експертизи будуть виявлені відомості, які мають значення для кримінального провадження і з приводу яких не ставилися питання, експерт має право зазначити про них у своєму висновку. Висновок підписується експертом.

Як вбачається, особи, які складали висновок та додаток до нього, не попереджені про кримінальну відповідальність, висновок і додаток до нього не підписаний членом комісії ОСОБА_20 (вона виключена із складу комісії лише 13.12.2018 р. (т. 2, а. пр. 199). Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції інші члени комісії також не змогли чітко пояснити відсутність її підпису у документах, які вони складали та підписували.

Апеляційний суд наголошує на тому, що кримінальна відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та відмову виконувати покладені на нього обов`язки за ст. 385 КК України є гарантією достовірності висновку експерта й належного виконання ним своїх професійних обов`язків. Експерт попереджається про кримінальну відповідальність за цими статтями КК України кожного разу, коли йому доручають проведення експертизи, що передбачено ч. 2 ст. 102 КПК України. Відповідно попередження експерта про відповідальність здійснюється шляхом зазначення в постанові слідчого, прокурора або ухвалі суду. Якщо експертиза проводиться в експертній установі, то роз`яснення прав і попередження про відповідальність здійснює керівник експертної установи.

Згідно ч. 4 ст. 69 КПК України, експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи. В порушення цих вимог кримінального процесуального закону та вимог ст. 240 КПК України , відповідно до якої з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тільки слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

В даному кримінальному провадженні особи, які підписали висновок від 20.12.2018 р. та додаток до нього, не використовували вихідні дані для експертизи, зазначені у постанові слідчого ОСОБА_27 від 20.12.2017 р. про призначення науково-технічної експертизи судноводіння та на розв`язання якої було поставлено 13 питань (т. 2, а. пр. 100), не звертались до слідчого з приводу надання чи уточнення вихідних даних, а навпаки самостійно не на місті пригоди, із використанням інших човнів збирали, встановлювали дані щодо швидкості човна «Buster X», що є прямим порушенням вимог КПК України і неприпустимим та в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього актом проведення науково-технічного моделювання зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» на місці аварійної події є недопустимим доказом. З такою оцінкою цього доказу повністю погоджується апеляційний суд, оскільки даний висновок проведений та складений з істотними порушеннями вимог КПК України, а відтак, оскільки перевірка доказів на їх належність і допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі, то даний висновок не можна визнати допустимим доказом, а вимоги апеляцій в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Також, у висновку від 25.01.2019 р. є посилання, що комісією експертів КІВТ ДУІТ були проведені ходові випробування човнів «Buster X» та «Казанка-5М», які були записані на відео, а потім комісія переглядала даний відеозапис та робила свої дослідження і висновок щодо співвідношення швидкостей човнів. Апеляційний суд звертає увагу на встановлені недоліки, тому що в матеріалах кримінального провадження відсутні складений відповідно до вимог КПК України такий процесуальний документ як «ходові випробування» човнів «Buster X» та «Казанка-5М». Проте експерти переглядали відеозапис цих випробувань та на їх підставі проводили свої вимірювання, розрахунки та надали відповідь на 1 питання стосовно співвідношення швидкостей човнів. Інші 13 питань, які були поставлені у постанові про призначення експертизи слідчого ОСОБА_27 від 20.12.2017 р., взагалі не розглядалися, що робить посилання на них у висновку експертизи від 25.01.2019 р. неприпустимим, а тому і сам висновок таким, що побудований на матеріалах, які не відповідають матеріалам провадження. Крім того, відеозаписи, на які є посилання у цьому висновку експертизи, не були надані стороні захисту при виконанні вимог ст. 290 КПК України, ці відеозаписи були надані прокурором у судовому засіданні 5.07.2022 р. на 2 CD-R дисках, а тому на підставі п. 12 ст. 290 КПК України, якою визначено, що якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Крім того, за клопотанням сторони захисту суд першої інстанції зобов`язав сторону обвинувачення надати суду оригінали документів щодо процесуальних витрат на залучення експертів для проведення цієї експертизи та дослідження. Але прокурор в судовому засіданні повідомив, що рахунки на оплату цієї роботи експертів від КІВТ ДУІТ та КНДІСЕ не виставлялися, тобто апеляційний суд приходить до висновку, що всі роботи пов`язані з виїздом з м. Києва до м. Черкаси, проживанням в готелі декілька діб, витрати на пальне для човнів, а потім і залучення сторонніх човнів в м. Києві для проведення моделювання відбулося на безоплатній основі, що ставить під сумнів висновки цих комісій та експертів.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що на підставі постанови слідчого ОСОБА_29 від 10.10.2017 р. була призначена науково-технічна експертиза судноводіння обставин зіткнення човнів, на розв`язання якої було поставлено 13 питань та її виконання доручено Національномц університету «Одеська морська академія», експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 та 387 КК України (т. 2, а. пр. 76-79). Експертизу було закінчено 24.11.2017 р., до СУ ГУНП в Черкаській обл. вона надійшла 11.12.2017 р. ( т. 2, а. пр. 84).

Після цього, всупереч вимогам ст. 242 КПК України, слідчий ОСОБА_27 безпідставно та необґрунтовано прийняв рішення про призначення ще одної експертизи, оскільки попередній висновок експертизи не суперечив матеріалам справи, нових матеріалів чи даних в ході досудового розслідування не було отримано та не існувало достатніх підстав вважати такі попередні висновки експертів необґрунтованими, неповними чи неправильними та виніс постанову від 20.12.2017 р. про призначення науково-технічної експертизи судноводіння обставин зіткнення човнів, на розв`язання якої були поставлені абсолютно ідентичні питання, які в попередній експертизі; питання щодо співвідношення швидкості човнів не ставилося. (т. 2, а. пр. 100-103).

Через дуже тривалий час, майже через рік, без будь-якого вивчення матеріалів провадження, тому що справа перебувала в м. Києві в розпорядженні КІВТ ДУІТ, нових матеріалів чи даних в ході досудового розслідування не було отримано, прокурор ОСОБА_30 винесла постанову від 21.09.2018 р. про залучення експерта для проведення транспортно-технологічної експертизи (т. 2, а. пр. 154-159), в якій поставлено тільки одне додаткове питання щодо співвідношення швидкості човнів, а також, всупереч вимогам ст. 242 КПК України, визначила склад експертів, які є незалежними та можуть персонально призначатися прокурором чи слідчим, а саме залучила для проведення експертизи експерта іншої експертної установи ОСОБА_31 , який на той час працював в Київському НДІСЕ.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляції представника потерпілого про те, що проведення експертизи КІВТ ДУІТ без попередження експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України ніяким чином не впливає на достовірність та правильність їх висновків, оскільки вони були попереджені про кримінальну відповідальність за цими статтями КК України в судовому засіданні та таким чином був усунутий недолік щодо порушень вимог ст. 102 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що ці доводи апеляції суперечать вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 8.10.1998 № 53/5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи.

Більше того, відповідно до постанови ВП ВС від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19), висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що науково-технічний висновок судноводіння обставин зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» від 20.12.2018 р. із додатком до нього актом проведення науково-технічного моделювання зіткнення маломірних суден «Buster X» та «Казанка-5М» на місці аварійної події та складений на їх підставі висновок судової комплексної транспортно-трасологічної і водно-транспортної експертизи від 25.01.2019 р. № 06-04-589/з/21156/18-52 є недопустимим доказом є правильним, з ним погоджується і апеляційний суд, тому що він обґрунтований та повністю відповідає вимогам КПК України.

Суд першої інстанції дослідив висновок первинної науково-технічної експертизи за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», затверджений 24.11.2017 р., виконаний на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Черкаській обл. від 10.10.2017 р. ( т. 2, а. пр. 76-79) професорами Національного університету «Одеська морська академія» ОСОБА_26 та ОСОБА_25 ( т. 2, а. пр. 85-99). В постанові слідчого на розв`язання експертів було поставлено 11 питань та вони попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 та 387 КК України. За висновками експертизи:

Щодо аналізу дій учасників транспортного процесу:

Судноводій ОСОБА_10 , рухаючись на човні «Казанка-5М» небезпечним шляхом вздовж густого очерету на відстані біля 10 м від нього, несвоєчасно помітив човен «Buster X», який мав перевагу при перетині курсів човнів. Не справившись з управлінням, судноводій ОСОБА_10 допустив зіткнення.

З технічної точки зору судноводій ОСОБА_12 , керуючи маломірним судном «Buster X», повинен продовжувати рух на перетинання курсів суден зі швидкістю до 15 км/год.

Судноводій ОСОБА_10 під час перетинання суден повинен звільнити шлях для руху маломірного судна «Buster X» шляхом зупинки, а у подальшому, після проходу останнього, перетинати курс за його кормою. Для забезпечення безпеки, керуючи судном «Казанка-5М», судноводій повинен був рухатись на безпечній відстані від правого берега з урахуванням п. 8.9 розділу 8 Правил користування ВО, тобто посередині протоки, особливо в місцях поєднання рівнозначних за рухом проток зі швидкістю до 15 км/год.

Дії судноводія ОСОБА_12 відносно Правил наступні:

п.8.1 Правил користування ВО - відповідні;

п.8.5 Правил користування ВО частково не відповідали (не вів постійного спостереження водної акваторії з метою попередження аварійної ситуації);

п.8.9 Правил користування ВО не відповідали (але не зазначено в чому це полягало);

п.8.10 Правил користування ВО частково не відповідали (не вжито заходів для забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді);

п.п. 1.4.1 п. 1.4., п.п. 1.6.15 п. 6.15 Правил судноплавства судно рухалось вздовж берегової смуги, поза зоною суднового шляху та не попадало під дії Правил судноплавства.

Дії судноводія ОСОБА_10 відносно Правил наступні:

п.3.15 Правил користування ВО не звільнено шлях човну «Buster X», який перетинав курс «Казанка-5М» з правого борту;

п.8.1 Правил користування ВО - відповідні;

п.8.5 Правил користування ВО не відповідали;

п.8.7 Правил користування ВО не відповідали;

п.8.10 Правил користування ВО частково не відповідали (не вжито заходів для забезпечення безпечного плавання та попередження нещасних випадків на воді):

п.п. 1.4.1 п. 1.4., п.п. 6.3.4 п. 6.3, п.п. 6.3.7 п. 6.3, п.п. 6.3.8 п. 6.3 Правил судноплавства судно рухалось вздовж берегової смуги, поза зоною суднового шляху та не попадало під дії Правил судноплавства.

Щодо проток, в місці перетинання яких відбулася подія, то у висновку однозначно вказано, що це рівнозначні прибережні протоки для плавання, не поділені знаками руху.

Основним водним шляхом протока, по якій рухалось судно «Казанка 5М», по відношенню до протоки, по якій рухалось судно «Buster X», не являється.

Безпосередньою причиною аварії стало порушення судноводієм ОСОБА_10 п. 3.15 Правил користування ВО.

З технічної точки зору у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди знаходиться порушення ОСОБА_10 п. 3.4, 3.15, 8.5, 8.6, 8.7 та 8.10 Правил користування ВО, а серед основного порушення порушення вимог п. 3.15 «На акваторіях, на які не поширюється дія Правил 1, маломірні (малі) судна під час руху повинні дотримуватися таких вимог: якщо два моторні судна наближаються курсами, що перетинаються, то судно, яке бачить інше зі сторони свого правого борту повинно звільнити йому шлях».

На титульному аркуші експертизи ОСОБА_25 та ОСОБА_26 поставили підписи, що вони ознайомлені з правами та обов`язками, передбаченими ст. 77 КПК України, а також відповідальністю, передбаченою ст. 384 КК України.

В постанові про призначення цієї експертизи слідчий посилався на дані протоколу проведення слідчого експерименту від 14.08.2017 р. за участю потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 (т. 1, а. пр. 221-226), дані протоколу проведення слідчого експерименту від 16.08.2017 р. за участю ОСОБА_12 і ОСОБА_23 (т. 1, а. пр. 227-231), якими встановлено, що місце зіткнення човнів знаходилося на відстані відповідно 17,6 м та 18 м від ближньої межі протоки «Ревун» (насадження очерету) та на відстані відповідно 9,9 м та 9,3 м до правого краю насадження очерету відносно напрямку руху човна «Казанка-5М». Тобто, вихідні дані, які були встановлені працівниками поліції та на які вказали учасники події в різний час та незалежно один від одного під час проведення двох слідчих експериментів дуже сходні та істотно не відрізняються, що повністю спростовує доводи апеляції представника потерпілих про недостатню фахову підготовку та досвіду працівників поліції для проведення такого виду слідчого експерименту. Також, слідчий посилався на вихідні дані слідчих експериментів від 16.08.2017 р. на ділянці допоміжної протоки річки Дніпро навпроти розважального комплексу «Селена» для перевірки і уточнення відомостей за фактом зіткнення човнів «Buster X» та «Казанка-5М», за результатами раніше проведених слідчих експериментів від 14.08.2017 р. за участю потерпілих та від 16.08.2017 р. за участю свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_23 , від 21.08.2017 р. за участю ОСОБА_12 та від 15.09.2017 р. за участю ОСОБА_12 .

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляції представника потерпілих щодо тих обставин, що експертиза була проведена без виїзду на місце події, вони безпосередньо не сприймали обстановку на місці, не проводили жодних досліджень в даній акваторії, тому що в розпорядження експертів були надані матеріали кримінального провадження, в якому були наявні як протоколи огляду місць з фототаблицями, так і протоколи огляду предметів з фототаблицями та протоколи слідчих експериментів з фототаблицями. З клопотанням про надання додаткових даних експерти до слідчого не звертались, а «виїзд на місце події та безпосереднє сприйняття обстановки на місці, проведення досліджень в даній акваторії» взагалі не передбачено жодною нормою КПК України чи Законом України «Про судову експертизу».

Під час допиту в суді першої інстанції ОСОБА_25 та ОСОБА_26 дали відповіді на питання які стосувалися проведеної ними експертизи, хоча не змогли відповісти на всі питання за спливом часу та не пам`ятали всіх деталей справи.

В матеріалах провадження наявні документи, які підтверджують, що Національний університет «Одеська морська академія» надали органу досудового розслідування документи (рахунок та договір) про оплату за проведення експертизи ( т. 2, а. пр. 82-84).

Суд апеляційної інстанції цілком погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, та за таких обставин, коли ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав повністю та показав, що 8.07.2017 р., коли виходив з протоки, знаючи, що це небезпечний виїзд, рухався на безпечній швидкості, а інших допустимих доказів у провадженні, які б беззаперечно доводили перевищення швидкості обвинуваченим не здобуто і що швидкість не може бути взята судом з показань свідків, то у даному кримінальному провадженні дійсно допустимими доказами, як самими по собі, так і у сукупності та взаємозв`язку не доведено однозначно та поза розумним сумнівом те, що ОСОБА_12 рухався з перевищенням дозволеної швидкості човна.

Таким чином, підсумовуючи все вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий суд дослідивши вказані вище докази, надавши кожному з них оцінку на предмет належності, допустимості, а сукупності зібраних доказів на предмет достатності для підтвердження обвинувачення, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду достатньо мотивований й ґрунтується на обставинах та доказах, які були належним чином перевірені в судовому засіданні та змістовно наведені у вироку.

Виконуючи завдання кримінального провадження, суд з`ясував передбачені ст. 91 КПК обставини й ретельно перевірив версію сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_12 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, зіставивши й проаналізувавши наявні у провадженні та отримані в ході його розгляду дані, суд вмотивував своє рішення, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, всупереч посиланням прокурора та представника потерпілих в їх апеляційних скаргах, при оцінці доказів, дотримався вимог ст. ст. 84, 86 та 94 КПК.

Враховуючи викладене, імперативність приписів ст. 17 КПК та неспроможність зазначених у апеляційних скаргах доводів прокурора та представника потерпілих, суд, керуючись ст. 373 КПК України, правомірно ухвалив виправдувальний вирок.

Що стосується доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілих про те, що місцевий суд всупереч вимогам кримінального процесуального закону упереджено підійшов до оцінки показань свідка ОСОБА_15 , то апеляційний суд виходить з наступних доводів.

Так, свідок ОСОБА_15 під час допиту в суді надав показання про те, що він під час події рибалив біля бази відпочинку «Селена» та став свідком, як приблизно о 20 год. 15 хв. відбулося зіткнення двох човнів, білого кольору, що виплив з протоки, рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год та камуфльованого кольору, човен рухавсь зі швидкістю приблизно 15 км/год, то апеляційний суд вважає такі доводи обох апелянтів такими, що не підлягають до задоволення, оскільки дані показань цього свідка не підтверджуються об`єктивно іншими допустимими письмовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційний суд враховує, що незрозуміло якими критеріями визначення швидкості керувався свідок ОСОБА_15 , зважаючи на те, що човен, який рухався фактично прямо на нього із протоки, перебував на відстані приблизно 150- 200 м, він спостерігав за його переміщенням по воді лише декілька секунд, тобто було дуже мало часу для того, щоб визначити будь-які його характеристики пересування по воді.

Покази свідка з приводу визначення швидкості про те, що він у минулому танкіст, не можуть бути безумовною підставою для того, щоб стверджувати, що ОСОБА_12 керував човном з перевищенням швидкості, оскільки цей свідок не є спеціалістом у цій сфері, досвіду керування човнами він не має, а також у кожної особи є своє суб`єктивне сприйняття такого явища як визначення швидкості, а крім іншого, всі ці події відбувались на доволі значній відстані 150-200 м і на протязі дуже короткого проміжку часу, декількох секунд, при цьому про швидкість човна «Казанка-5М» свідок нічого повідомити не зміг, що на переконання апеляційного суду, не може беззаперечно бути єдиним вірним джерелом інформації, а тому суд апеляційної інстанції також ставиться критично до показань цього свідка стосовно швидкості човна, які не можна покласти в основу обвинувального вироку.

Що стосується аналогічного твердження в апеляційних скаргах про те, що суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що влітку 2017 р. приблизно о 20 год. він рибалив зі своїми друзями, зокрема свідком ОСОБА_15 , неподалік від бази відпочинку «Селена» та став свідком, як човен світлого кольору на великій швидкості зіткнувся з плоскодонним човном камуфльованого кольору. Він бачив, що у білому човні при виході з протоки був піднятий ніс і значна швидкість, він чув гучний рев двигуна, то суд апеляційної інстанції також ставиться критично до показань цього свідка з тих же підстав, оскільки свідок ОСОБА_16 перебував разом із свідком ОСОБА_15 поруч, ці події відбувались на значній відстані 150-200 м і всього на протязі декількох секунд.

Тобто, у даному кримінальному провадженні, орган досудового розслідування окрім даних показань двох свідків: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про перевищення швидкості ОСОБА_12 , показання яких суд апеляційної інстанції сприймає критично та показань потерпілих, які з природних причин є зацікавленими саме у такій оцінці показань, інших об`єктивних та переконливих для стороннього спостерігача та для апеляційного суду даних про перевищення швидкості човна, яким керував ОСОБА_12 у даній справі відсутні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що всі інші надані та досліджені в судовому засіданні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, не дозволяють зробити однозначний та беззаперечний висновок «поза розумним сумнівом» про винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 у порушенні чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, якщо це спричинило загибель людини, а тому суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченого, а тому ОСОБА_12 підлягав виправданню за недоведеністю його винуватості і з таким висновком та такою оцінкою доказів погоджується апеляційний суд.

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 в апеляційній скарзі просив провести часткове судове слідство, у ході якого повторно дослідити письмові докази та допитати ряд свідків, які зазначені у резолютивній частині його апеляційної скарги.

Проте, апеляційний суд відмовив в задоволенні такого клопотання в частині дослідження письмових доказів на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України, тому що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується. Під час апеляційного розгляду прокурор не довів, що його клопотання про дослідження письмових доказів відповідає вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України, а тому апеляційний суд дійшов висновку, що у даному випадку таке клопотання було обумовлене лише виключно незгодою з оцінкою цих доказів місцевим судом.

Згодом, прокурор у зв`язку з відмовою апеляційним судом повторно дослідити письмові докази, також відмовився від допиту свідків та потерпілих під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги прокурора та представника потерпілих про те, що виправдувальний вирок відносно ОСОБА_12 необхідно скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, а також задовольнити цивільні позови потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не знайшли свого об`єктивного підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються доказами та висновками, які належним чином оцінені місцевим судом із зазначенням причин, чому докази сторони обвинувачення не взяті до уваги.

Стосовно доводів апеляції прокурора про те, що судом у вступній частині вироку не зазначено номер кримінального провадження, то апеляційний суд вважає, що це питання має бути розглянуто судом першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України щодо наявності підстав для виправлення описки в судовому рішенні.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення апеляційних скарг прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 відсутні.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Черкаського райсуду Черкаської обл. від 25.07.2022 р., яким ОСОБА_12 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення - залишити без змін.

Апеляційні скарги прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 та представника потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді