Справа № 277/740/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 02.09.2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодружений, не працює, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в:

21 липня 2022 року приблизно о 05 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території бувшої військової частини в АДРЕСА_1 , поруч з центральною трибуною помітив велосипед «Десна» синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/106-22/9089-ТВ від 12.09.2022 року становить 1278 гривень 33 копійки, що належить ОСОБА_6 , який останній залишив в тому місці на декілька хвилин, а сам відійшов у власних справах.

Виявивши вказаний велосипед ОСОБА_4 , достовірно знаючи, це майно є чужим для нього, на ґрунті раптово виниклого корисливого умислу, спрямованого на незаконне привласнення та обернення на свою користь зазначеного велосипеду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання підійшов до нього та умисно, в умовах воєнного стану, таємно викрав, після чого розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1278,33 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та показав, що 21.07.2022 року приблизно о 05 год. 30 хв. він перебував в смт Ємільчине на території колишньої військової частини, де побачив велосипед, якого вирішив викрасти для того, щоб поїхати до своєї знайомої. Вказаним велосипедом користувався декілька тижнів, після чого він був вилучений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували. Також в судовому засіданні, суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною, його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив корисливий тяжкий злочин, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, а також обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, по місцю проживання характеризується посередньо, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах, встановленого в санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.75, 76 КК України, ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

Речовий доказ: велосипед «Десна», який повернутий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку залишити останньому у власності.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1