Справа № 404/1035/23
Номер провадження 1-кп/404/53/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 від 03.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Оситняжка, Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, неодруженого, без постійного місця проживання, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:

10.04.2014 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.10.2016 року не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі замінено більш м`яким, а саме обмеженням волі строком на 1 рік 5 місяців день; ухвалою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 28.11.2016 року зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 06.10.2016 року по 28.10.2016 року; 23.10.2017 року звільнений від відбуття покарання умовно-достроково з не відбутим терміном 3 місяці 1 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 , суд

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пославшись на ті обставини, що він обвинувачується у тому, що 13.12. 2022 року близько 15.30 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 разом із потерпілою ОСОБА_6 перебував у приміщенні кафе «Хвилинка», яке розташоване за адресою м. Кропивницький, вул. Євгена Тельнова, 1. Достовірно знаючи, що у потерпілої ОСОБА_6 є мобільний телефон, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення протиправним шляхом, зловживаючи довірою останньої, ОСОБА_3 , під приводом телефонної розмови попросив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки « SAMSUNG Galaxy A102019 2/2 GB Blue», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-23/112-23-ТВ від 05.01.2023 року складає 2833 грн., у зв`язку з чим потерпіла надала йому свій мобільний телефон марки« SAMSUNG Galaxy A102019 2/2 GB Blue», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/112-23/112-23-ТВ від 05.01.2023 року складає 2833 грн. Продовжуючи реалізувати злочинний умисел, ОСОБА_3 , з мобільним телефоном належним потерпілій ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2833 грн.

Діяння ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.190 ч.2КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримаа та зазначила про наявність ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що письмове клопотання долучено до матеріалів судового провадження.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказали, що обвинуваченому не було відомо про розгляд справи, а покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, не передбачає реальної міри покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст.5 п.1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Відповідно до п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання суд встановив наявність обґрунтованої підозри за ст.190 ч.2 КК України, та причетність ОСОБА_3 до неї, що підтверджується наданими суду матеріалами.

Крім того, під час розгляду клопотання, судом встановлено наявність ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим ухилятися від кримінальної відповідальності та суду, через тяжкість пред`явленого обвинувачення, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини, крім того на виклики суду періодично не з`являвся, про зміну місця проживання та засобів зв`язку прокурора, слідчого та суд не повідомив, мешкає за межами міста Кропивницький, перебував у розшуку;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченим здійснювати вплив на потерпілу та свідків, які в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження по суті не допитувалися.

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .

Наявні ризики, свідчать, що їх запобігання не можливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки, перебуваючи під домашнім арештом, особистому зобов`язанню, останній не буде обмежений в своїх діях, а тому ризики передбачені пунктами 3 та 5 не будуть забезпечені, окрім того останній може з метою уникнення відповідальності вчинити спроби направлені на ухилення від суду.

Згідно ст.183 ч.3 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

З урахуванням встановлених обставин кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та положень ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі 53 680 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись положеннями ч.3 ст.183 КПК України, суд вбачає за необхідне зазначити, що в разі внесення застави на обвинуваченого будуть покладені обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вжити заходів для забезпечення ОСОБА_3 охорони здоров`я у зв`язку захворюванням на туберкульоз та віл-інфекцію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000012 від 03.01.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, рахувати строк тримання під вартою з 12.06.2023 року до 10.08.2023 року, включно.

При цьому, визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - двадцять (20) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 53 680 гривень (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_3 у справі №404/1035/23; 1-кс/404/53/23, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити.

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 - прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілої; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, у разі наявності таких.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, за умови сплати застави, у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Зобов`язати керівництво ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» забезпечити ОСОБА_3 та філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Черкаській та Кіровоградській областях проходження медичного обстеження, а в разі необхідності - надання невідкладного, належного та достатнього медичного лікування, про що повідомити у строк до 10 серпня 2023 року шляхом надання відповідних документів.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1