ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/5652/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1023/23 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 липня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб слідчого ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 11 травня 2023 року -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

07 липня 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб слідчого ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення від 11 травня 2023 року, в якій заявник просив: поновити йому строк на оскарження протиправної бездіяльності уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області та визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви ОСОБА_6 про вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України; зобов`язати уповноважених осіб Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, вчинити певні процесуальні дії, передбачені ч.1 ст.214 КПК за заявою ОСОБА_6 та розпочати досудове розслідування про вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Разом зі скаргою ОСОБА_6 подав клопотання про поновлення строку на подання скарги в обґрунтування якого зазначав, що про бездіяльність органу досудового розслідування він дізнався лише 15.06.2023 року шляхом отримання довідки від 01.06.2023 року про результати розгляду його заяви від 11.05.2023 року, у зв`язку з чим він 23.06.2023 року звернувся до суду вперше зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування. При цьому, прохав врахувати, що до 15.06.2023 року він звертався в усному порядку до органу досудового розслідування про надання інформації щодо розгляду його заяви від 11.05.2023 року, разом з цим, працівники поліції йому повідомили, що відповідна відповідь йому направлена поштовим зв`язком. 23.06.2023 року він звернувся із скаргою до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова на протиправну бездіяльність уповноважених осіб Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11.05.2023. Проте, оскільки, клопотання про поновлення строку на подання скарги на протиправну бездіяльність уповноважених осіб подане не було, 28.06.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова повернуто йому скаргу, яку він отримав 30.06.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 липня 2023 року відмовлено у поновленні ОСОБА_6 строку на подання скарги на бездіяльність посадових осіб слідчого відділу ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, в порядку ст.303 КПК України. Матеріали скарги повернуті особі, яка її подала.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що починаючи з 11.05.2023 року по 24.06.2023 року не було здійснено жодної процесуальної дії від керівництва ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, то на переконання апелянта вбачаються порушення вимоги ст.214 КПК України.

Вказує, що слідча суддя суду першої інстанції вийшла за межі своїх процесуальних повноважень та надала неправильну правову оцінку фактичним обставинам справи, яка не відповідає дійсності.

Позиції інших учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, доводи заявника на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Повертаючи ОСОБА_6 його скаргу, подану в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя керувався вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування, а також виходив з того, що вимогами ч.1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Та слідчий суддя суду першої інстанції не знайшов підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності уповноваженої особи ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки заявником не надано жодних належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення до суду із вказаною скаргою, тому дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч.1 ст.304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається з матеріалів провадження, відповідно до копії заяви про вчинення кримінального правопорушення вона була зареєстрована у ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області 11.05.2023 року

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

У випадку невнесення слідчим чи прокурором відомостей за заявою до ЄРДР протягом 24 годин, визначених ст. 214 КПК України, розпочинається перебіг 10-денного строку оскарження такої бездіяльності.

Право особи на оскарження бездіяльності слідчого в такому випадку виникає після спливу визначеного ст. 214 КПК України строку після подання заяви, тобто після спливу 24 годин після подання заяви , повідомлення про вчинення злочину та триває протягом 10 днів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді про те, що обчислення строку на звернення до суду зі скаргою розпочинається саме з 12.05.2023 року та закінчується 22.05.2023 року.

Разом з цим, ОСОБА_6 в клопотанні про поновлення строку на подання скарги посилається на те, що він лише 15.06.2023 року отримав довідку від 01.06.2023 року оперуповноваженого ВКЛ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про результати розгляду його заяви. В період до 15.06.2023 року, він звертався до органу досудового розслідування в усній формі, з метою з`ясування результатів розгляду його заяви.

В подальшому, як убачається з матеріалів скарги, вперше зі скаргою ОСОБА_6 звернувся до Київського районного суду м. Харкова на невнесення відомостей до ЄРДР за його повідомленням від 11.05.2023 року лише 27.06.2023 року та яка ухвалою від 28.06.2023 року була повернута заявнику у зв`язку з пропуском процесуального строку на таке оскарження та не ставлення питання перед слідчим суддею про його поновлення.

За таких обставин у відповідності ч.1 ст. 304 КПК України, якою встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора заявником в даному випадку було пропущено строк звернення зі скаргою, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України (протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності).

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку для подання скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_6 не наведено достатніх та обґрунтованих доводів щодо поновлення зазначених процесуальних строків.

Так, поважними причинами слід вважати обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

Подаючи скаргу після пропуску 10 денного строку, сторона справи повинна навести достатні поважні причини пропуску строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування , які б об`єктивно перешкоджали звернутися до суду у визначений КПК України строк, а отже вплинули на право сторони реалізувати конституційні засади, які визначають право на оскарження судового рішення.

Доводи ОСОБА_6 про те, що він дізнався про бездіяльність органу досудового розслідування лише 15.06.2023 року, шляхом отримання довідки від 01.06.2023 року про результати розгляду його заяви від 11.05.2023 року, у зв`язку з чим він 23.06.2023 року вперше звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідуванняґрунтуються на помилковому тлумаченні апелянтом ст.304 КПК України, оскільки у даному випадку ним було отримано довідку про результати розгляду, а не рішення слідчого чи прокурора, яке оформлюється постановою і у такому випадку строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Інших поважних причин заявником наведено не було, тож на думку колегії суддів відсутні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Інших поважних причин заявником наведено не було, тож колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені заявником обґрунтування пропуску строку на звернення зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування не можуть бути визнані поважними, оскільки надані докази не підтверджують поважності причин пропуску такого та не є такими, які об`єктивно унеможливлювали її подання у визначений законом строк. До клопотання про поновлення строку на подання скарги заявником не додано доказів на підтвердження неможливості для заявника звернутись до суду у межах встановленого ст.304 КПК України строку, не доведено, що пропуск встановленого законодавцем строку відбувся по причинам, які не залежали від його волі.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову в поновленні строку та повернення скарги ОСОБА_6 на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України, у зв`язку з пропуском скаржником строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

З наведених підстав, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

При цьому, ОСОБА_6 належить роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 липня 2023 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4