Справа № 307/2259/22
Провадження № 1-кп/307/191/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000292 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яноші, Берегівського району, Закарпатської області, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 15 травня 2022 року близько 14 години, перебуваючи на законних підставах, з дозволу власника ОСОБА_6 на території Фермерського господарства «Маріна М.Ю.» , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на пасовищі, що знаходиться в урочищі «Добрик» у с. Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області, біля отари овець, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відгону від отари, викрав дві вівці породи Українська гірськокарпатська, а саме: вівцю Українська гірськокарпатська, реєстраційне свідоцтво овець/кіз серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , віком 3 роки, стать «М», та вівцю Українська гірськокарпатська реєстраційне свідоцтво овець/кіз серія НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер № НОМЕР_4 , віком 3 роки, стать «М», вартістю 6500 гривень кожна та викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив Фермерському господарству « ОСОБА_6 » майнову шкоду на загальну суму 13 000 гривень, тобто скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, а саме злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 винуватим себе не визнав і показав, що 15 травня 2022 року хотів повернутися до себе додому у с. Яноші, однак не мав коштів, так як всі зароблені ним кошти передавав своїй матері, яка важко хворіє, тому у нього виник умисел на крадіжку двох овець. Попередньо домовився із Прокопом, який хотів їх придбати і шляхом відгону двох овець від отари відігнав їх та передав ОСОБА_10 за що отримав гроші в сумі 200 грн. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, підтверджується такими доказами.

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 про те, що вона є власником фермерського господарства «МАРІНА М.Ю.», яке знаходиться у с. Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області. Вказане господарство здійснює багато видів економічної діяльності, у тому числі розведенням свійських тварин. Обвинувачений ОСОБА_7 працював у них близько трьох - чотирьох років, а саме випасав вівці. Цього дня зателефонували її чоловіку люди, які повідомили про крадіжку овець. Після чого ОСОБА_7 признався в тому, що саме він їх викрав.

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення видно, що ОСОБА_11 21 травня 2022 року звернувся до Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області із заявою про те, що він просить прийняти міри до ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які 15 травня 2022 року викрали у нього дві вівці, належні йому, чим спричинили майнову шкоду на суму 12 000,00 грн.

Із протоколу огляду місця події від 21 травня 2022 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 видно, що оглянуто ділянку лісового масиву, яка знаходиться на відстані трьох кілометрів від ферми «Маріна».

Із статуту фермерського господарства «МАРІНА М.Ю.» видно, що засновником його є ОСОБА_6 , господарство здійснює ряд видів економічної діяльності, зокрема: змішане сільське господарство (основний); розведення великої рогатої худоби молочних порід; розведення інших тварин та розведення овець і кіз.

Із довідки, виданої ФГ «Маріна М.Ю.» № 1 від 23 травня 2022 року видно, що на балансі цього господарства обліковуються вівці, у тому числі: вівця з паспортом худоби UA 80007 № 65832 1 голова та UA 80007 № 66014 1 голова, балансова вартість кожної вівці становить 6500 грн.

Із реєстраційних свідоцтв овець/кіз серія НОМЕР_3 та НОМЕР_1 видно, що власниками овець ідентифікаційний номер НОМЕР_5 та НОМЕР_2 , народжених 26 січня 2019 року (стать М) та 08.01.2019 (стать М) відповідно, код породи 46, породи Українська гірськокарпатська є ФГ « ОСОБА_6 »

Із протоколу огляду місця події та фото-таблиці до нього від 25 травня 2022 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 видно, що оглянуто ділянку лісового масиву, яка знаходиться неподалік урочища «Добрик» у с. Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області. Під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено дві бирки № UA 80007 66014 та UA 80007 65832.

Із протоколу огляду та фототаблиці до нього від 27 травня 2022 року видно, що предметом огляду були дві вушні бирки для ідентифікації тварин НОМЕР_4 (номер на передній поверхні бирки) та UA 80007 66012 (номер на тильній поверхні бирки) та вушну бирку для ідентифікації тварин UA 80007 65832 (номер на передній поверхні бирки) та UA 80007 65823 (номер на тильній поверхні бирки).

Із протоколу проведення слідчого експерименту та фото-таблиці до нього від 15 червня 2022 року за участю свідка ОСОБА_10 та понятих відомо, що свідок ОСОБА_10 розповів та показав місце де він від ОСОБА_7 отримав дві вівці, які за допомогою мотузки були підвішені, зарізані та розібрані на м`ясо.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, які є належними, допустимими та достовірними, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у висунутому йому обвинуваченні.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, а також досудову доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин.

До кримінальної відповідальності він притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Пом`якшуючі його покарання обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, є підстави призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так як ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, і, згідно досудової доповіді, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні та є можливість призначення покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі, а також враховуючи думку потерпілої, яка просила суворо його не карати, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, а саме: вушні бирки для ідентифікації тварин UA 80007 66014(номер на передній поверхні бирки) та UA 80007 66012(номер на тильній поверхні бирки) та вушну бирку для ідентифікації тварин UA 80007 65832 (номер на передній поверхні бирки) та UA 80007 65823 (номер на тильній поверхні бирки) повернути представнику потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1