Провадження № 1-кс/761/115/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001046, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25.10.2022 року, на розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001046 від 06.11.2020, про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257 КК України.

Разом зі вказаним клопотанням до суду також надійшло клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий вказує, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001046 від 06.11.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 257 КК України, матеріали якого виділені відносно розшукуваної особи підозрюваного ОСОБА_4 з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000658 від 01.06.2020 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Так у невстановлений на даний час досудовим розслідуванням особа, в інтересах не встановленого досудовим розслідуванням перевізника, що здійснює перевезення в супереч встановленим нормам чинного законодавства про автомобільний транспорт та правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, сполученням м. Бровари - метро Лісова м. Київ, що дублює маршрут № 701, звернулась до ОСОБА_7 , за грошову винагороду вирішити питання про усунення у будь-який спосіб конкуренції у здійсненні маршрутних перевезень.

В подальшому, ОСОБА_7 , маючи злочинний досвід, щодо вчинення кримінальних правопорушень та авторитет у злочинному середовищі, організував озброєну злочинну групу - банду, до якої, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території Київської області, більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, залучив раніше знайомих йому осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та інших невстановлених, на даний час досудовим розслідуванням осіб, організував та очолив озброєне об`єднання, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників банди, а також злочинну спеціалізацію вказаної банди, при цьому керуючись бажанням спільного здійснення тяжких та особливо тяжких злочинів на території Київської області, корисливим мотивом яких було протиправне особисте збагачення, шляхом збройного нападу з метою умисного протиправного заподіянні смерті двом і більше особам, що відбулося сплановано під керівництвом ОСОБА_7 , діяльність якої була припинена 02.06.2020 працівниками правоохоронних органів, у зв`язку з її знешкодженням.

Як вказує у своєму клопотанні слідчий, з метою забезпечення існування та функціонування організованої озброєної групи - банди, між її учасниками був розроблений єдиний план з розподілом функцій кожного з учасників банди. Відповідно до вказаного плану, завданнями і метою існування організованої озброєної групи - банди було умисне протиправне заподіянні смерті двом і більше особам, з корисливих мотивів.

За вказаними фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000658 від 01.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 257 (Бандитизм) КК України,

№ 0000659 від 01.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 (закінчений замах на вбивство) КК України.

02.06.2020 постановою начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_24 , матеріали досудових розслідувань внесених до Єдиного досудового розслідування за №0000659 та № 0000658 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0000658.

22.07.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_25 в кримінальному провадженні відомості якого внесені до ЄРДР № 0000658 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 02.12.2020.

09.07.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 257 КК України, а саме: - участь в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваному нею нападі.

16.07.2020 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

06.11.2020 постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури матеріали відносно розшукованої особи підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме провадження, якому системою Єдиного реєстру досудових розслідувань надано №0001046 від 06.11.2020 року.

06.11.2020 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001046 від 06.11.2020 року зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

21.10.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_26 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 25 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання вказаної ухвали ОСОБА_4 23.04.2023 року було затримано.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим зазначено, що враховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 злочину, з метою забезпечення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, а також беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 15 років з конфіскацією майна, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Крім того, враховуючи наявність ризиків щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, а також той факт, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання та викладеної підозри,відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того адвокат зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має на утриманні трьох малолітніх дітей та проживає в шлюбі, а відтак будь-який більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника, просив суд відмовити у клопотанні прокурора.

Свідок ОСОБА_27 в засіданні надав пояснення, що підозрюваний являється його братом. Так вони з братом ОСОБА_4 за місяць до подій вказаних у клопотанні виїхали до Миколаєва з двома подругами де відпочивали в готелі. Про події які відбулись в Броварах, дізналися з новин. Весь період відпочинку перебував з братом.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, показання свідка, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному правопорушенні; незаконно впливати на потерпілого, свідка та інших осіб; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше або продовжити кримінальне правопорушення.

У силу ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

При розгляді клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001046 від 06.11.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 257 КК України, матеріали якого виділені відносно розшукуваної особи підозрюваного ОСОБА_4 з матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000658 від 01.06.2020 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.06.2020 постановою начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_24 , матеріали досудових розслідувань внесених до Єдиного досудового розслідування за №0000659 та № 0000658 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру кримінального провадження №0000658.

22.07.2020 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_25 в кримінальному провадженні відомості якого внесені до ЄРДР № 0000658 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 02.12.2020.

09.07.2020 ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 257 КК України, а саме: - участь в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваному нею нападі.

16.07.2020 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

06.11.2020 постановою прокурора відділу Київської обласної прокуратури матеріали відносно розшукованої особи підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме провадження, якому системою Єдиного реєстру досудових розслідувань надано №0001046 від 06.11.2020 року.

06.11.2020 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001046 від 06.11.2020 року зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного ОСОБА_4 .

21.10.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_26 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 25 жовтня 2022 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На виконання вказаної ухвали ОСОБА_4 24.04.2023 року було затримано.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно вимог до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення(рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення слідчий підтверджує долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 02.06.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_29 від 02.06.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_30 від 02.06.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.06.2020 свідку ОСОБА_31 , протоколом огляду відеозаписів з камер відеоспостереження, що розташовані за адресою: м. Бровари, вул. Олімпійська, 7-А., довідками щодо транспортних засобів, водії та пасажири яких причетні до вчинення кримінальних правопорушень; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_32 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

З огляду на зазначене та враховуючи матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого йому злочину на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Водночас, при розгляді клопотання та вирішенні питання про доцільність застосування тримання під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відзначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, аналізуючи зазначені слідчим та прокурором ризики, слідчий суддя враховує, що ризиками неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнано можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду;; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 тривалий час перебував у розшуку, крім того продовжує існувати ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вчинить дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Так, інкриміноване ОСОБА_4 діяння відповідно до ст. 12 КК України віднесене до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає виключно позбавлення волі строком від 5 до 15 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування останнього від органів досудового розслідування, суду.

Наявність у підозрюваного місця проживання, позитивної характеристики, місця роботи, малолітніх дітей на утриманні та сімейних зв`язків, хоча і мінімізує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, однак повністю його не виключає.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також, що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що він не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня «Панченко проти Росії». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Слідчий суддя не бере до уваги позитивні характеристики підозрюваного надану стороною захисту, оскільки вказані характеристики не є доказами, які б заслуговували на увагу в даному конкретному випадку щодо оцінки моральних якостей підозрюваного.

Також слідчий суддя, вважає доведеним і ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки з метою зміни ними своїх показань або безпідставної відмови від них підозрюваний зможе впливати на них шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджати здійсненню об`єктивного досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеними наявність заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Крім того, слідчим суддею не приймаються до уваги покази свідка ОСОБА_27 , оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні

Так, при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано також вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а також слідчий суддя звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, будь-яких даних на підтвердження поганого стану здоров`я або існування інших обставин, що виключали би можливість тримання під вартою останнього, слідчому судді не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає з можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого з застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 208, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 травня 2023 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1