ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1519/23 Справа № 174/455/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,(в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000024 за апеляційною скаргою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування особистого зобов`язання, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного за ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 31 травня 2023 року відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно ОСОБА_7 особисте зобов`язання і покладено обов`язки, передбачені п.п. 1- 3 ч.5 ст. 194 КК України строком до 31 липня 2023 року.

Приймаючи рішення слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 та наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, вчиненні іншого кримінального правопорушення. Проте слідчий суддя врахував вимоги п.2 ч.2 ст. 183 КПК України та зазначив про не доведення прокурором обставин, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні двох епізодів за фактом шахрайства, будучи неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Разом з цим прокурор вказує, що ОСОБА_7 вчинив два епізоди злочину 15 та 22 травня 2023 року в той час коли був засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області 20 квітня 2023 року, який набрав законної сили 23 травня 2023 року. Прокурор зазначає, що враховуючи військовий стан на території України та ділову репутацію підозрюваного, який вперше засуджений з 1992 року та в подальшому неодноразово судимий 7 разів й надалі вчиняє кримінальні правопорушення.

В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання, мотиви слідчого судді, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Так, 16.05.2023 року СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за № 0000024, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 23.05.2023 року СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до ЄРДР за № 0000116, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області від 30.05.2023 року матеріали об`єднано в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 0000024.

31.05.2023 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Натомість в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані про те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховувався від органів досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Тобто, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, до ОСОБА_7 не може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані обставини, встановлені у судовому засіданні, а також обґрунтованість підозри, наявність ризиків, і що обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, на утриманні нікого не має, проживає у м. Вільногірську без реєстрації, що в свою чергу свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, є особою неодноразово судимою, але висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, тому беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Під час апеляційного перегляду такої інформації теж не надано.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги прокурора, які наведені останнім не є підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2023 року, про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_7 підозрюваного за ч. 2 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4