У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000005 від 14.07.2023 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000005 від 14.07.2023 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання надійшло на адресу суду 26.07.2023 року поштовими засобами зв`язку.

В обгрунтування вимог клопотання прокурор посилається на те, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 14.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч. 1 ст. 204 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на адресу ТУ БЕБ у Закарпатській області надійшло повідомлення про виявлення у відділені «Нової Пошти» тютюнових виробів без марок акцизного податку України.

Встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Харків, скориставшись послугами «Нової Пошти» відправив з міста Харків 10 картонних коробок з тютюновими виробами марки «ASTRU» без марки акцизного податку України на відділення «Нової Пошти» №1, що розташоване за адресою: м. Перечин, вул. Гагаріна, 10 .

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_5 вказав, що 14 липня 2023 року будучи у відділені «Нової Пошти» №l, що розташоване за адресою м. Перечин, вул. Гагаріна, 10 для отримання посилки за №TTH 59 0009 9237 9403 0004, при огляді зазначеної посилку ним було виявлено сигарети марки «Astru» без марок акцизного податку України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що приміщення за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 .

В подальшому, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення фактичних даних, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню 18.07.2023 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , (приміщення відділення «Нової Пошти №1), а саме поштового відправлення за №TTH 59 0009 9237 9403 0004, в ході якого виявлено та вилучено:

-10 картонних коробок у яких знаходиться 6 000 тис. пачок тютюнових виробів марки «ASTRU» без марок акцизного податку України.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети є доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Враховуючи те, що вилучені у ході огляду незаконно виготовлені тютюнові вироби без марок акцизного податку України, мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як доказ, а також те, що є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту, на вищевказані речі, можуть бути приховані або пошкодженні, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні прокурор просить накласти арешт на майно, з забороною відчуження, розпоряджання та користування, що було вилучено 18 липня 2023 року, в ході проведення огляду за адресою: АДРЕСА_1 (приміщення відділення «Нової пошти №1), а саме:

- 10 картонних коробок у яких знаходиться 6 000 тис. пачок тютюнових виробів марки «ASTRU» без марок акцизного податку України.

В судове засідання прокурор не з`явився. Надав суду заяву відповідно до якої просить суд провести розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник вилученого майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання, відповідно до заяви прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

У відповідності до ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом детективів із захисту економіки у сферах обігу підакцизних товарів, віртуальних активів та забезпечення розшуку активів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 14.07.2023 року внесені до ЄРДР за №0000005, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно долученого до матеріалів клопотання витягу з ЄРДР за №0000005 досудове розслідування розпочато за фактом того, що на адресу ТУ БЕБ у Закарпатській області надійшло повідомлення про виявлення у відділенні «Нової пошти» тютюнових виробів без марок акцизного податку України.

З ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2023 року вбачається, що клопотання детектива підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області задоволено та надано стороні кримінального провадження дозвіл на проведення огляду поштового відправлення №ТТН 59 0009 9237 9403 0004.

З протоколу огляду від 18.07.2023 року встановлено, що такий був проведений детективом Підрозділу детективів Територіального управління бюро економічної безпеки у Закарпатській області ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.07.2023 року у приміщенні відділення «Нової пошти» №1 за адресою: м.Перечин, вул.Гагаріна, 10 і в ході якого було виявлено та вилучено 10 картонних коробок, у кожній з яких знаходяться 600 пачок тютюнових виробів марки «ASTRU» без марок акцизного податку України, в загальній кількості 6000 пачок.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 14.07.2023 року вбачається, що ним надано показання в яких зазначено, що 14.07.2023 року він прибув у відділення «Нової пошти» №1 за адресою: м.Перечин, вул.Гагаріна, 10 для отримання посилки №ТТН 59 0009 9237 9403 0004, у ході огляду посилки він побачив, що в середині знаходяться сигарети марки «ASTRU» , оглянувши їх детальніше він звернув увагу на те, що на них відсутні марки акцизного податку України, після чого він звернувся до правоохоронних органів.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Таким чином арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів ( в тому числі цінних паперів , грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України) .

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст.173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, вилученого в ході проведення огляду від 18.07.2023 року, в приміщенні відділення «Нової пошти» №1 за адресою: м.Перечин, вул.Гагаріна, 10, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею є забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що прокурором дотримано вимог ст.ст. 170,171 КПК України і в клопотанні прокурора наявне обґрунтування необхідності арешту виявлених під час огляду та конкретизовано підстави та мета накладення на них арешту.

Слідчим суддею встановлено, клопотанням та матеріалами доданими до клопотання доведено, що вилучені в ході огляду 18.07.2023 року речі згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 98 КПК України, вони мають значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Слідчим суддею встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки у разі його не застосуванні може призвести до зникнення та навіть втрати слідів, предметів як речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, окрім того вилучення майна проведено згідно встановленої процедури, враховуючи правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів не втручання в право власності, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, тому слідчий суддя вважає, що клопотання обґрунтоване й підлягає до задоволення з підстав та мотивів викладених вище.

Незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому наявні правові підстави для арешту майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, тому підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Розяснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000005 від 14.07.2023 року про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на 10 картонних коробок у яких знаходиться 6 000 тис. пачок тютюнових виробів марки «ASTRU» без марок акцизного податку України, шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Копію ухвали вручити прокурору, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1