Справа № 296/5390/23
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

володільця майна ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту на грошові кошти та повернення грошових коштів у кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2023,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним клопотанням, відповідно до змісту якого просить повернути повністю або частково вилучені грошові кошти як спільно набуті за час шлюбу та скасувати арешт на вказане майно.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ухвалою від 18 квітня 2023 року слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира накладено арешт на вилучене майно: грошові кошти, планшет, карту пам`яті, смартфони, блокноти та банківські картки. Провадження здійснюється відносно ОСОБА_3 , який спільно проживає з ОСОБА_5 . ОСОБА_5 є дружиною підозрюваного та людиною літнього віку, яка отримує мінімальне пенсійне забезпечення. Вилучені кошти є спільною сумісною власністю, набутою за час спільного проживання у шлюбі. ОСОБА_5 , отримуючи мінімальний дохід, не має можливості утримувати себе та майно, за яке потрібно платити, комунальні послуги та медикаменти. Предметом кримінального провадження не є обставини, які пов`язані із коштами або обігом грошових сум. Інкримінована стаття підозрюваному полягає виключно з доступом до інтернет ресурсу та мобільних гаджетів, планшетів та іншої техніки. З огляду на викладене, враховуючи відсутність обставин, які підтверджують доцільність продовження тримати грошові кошти, арешт потрібно скасувати та гроші повернути.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 (повноваження діяти в інтересах ОСОБА_5 не підтверджені доказово), в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заявниця ОСОБА_5 підтримала клопотання з підстав, заявлених у ньому та просила його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання про скасування арешту на грошові кошти заперечував у повному обсязі. Вказав, що вилучені кошти було вилучено під час адміністративного затримання при намаганні ОСОБА_3 незаконно перетнути кордон безпосередньо у підозрюваного. Крім того, при накладенні арешту на грошові кошти слідчим суддею в ухвалі зазначено підставу арешту: з метою можливої конфіскації, і ця правова підстава не відпала.

Заслухавши пояснення учасників справи дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено зі змісту ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 18.04.2023 у справі №296/3444/23, Управлінням СБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015, за підозрою ОСОБА_3 у тому, що останній вчинив державну зраду, тобто за ч.2 ст.111 КК України.

20.03.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

03.04.2023 після обрання до підозрюваного ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час поміщення до слідчого ізолятора ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» у останнього було вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт, перелік майна також вказаний в протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 13.04.2023.

Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на вилучене належне підозрюваному майно, в тому числі, на: грошові кошти у сумі 12069 (дванадцять тисяч шістдесят дев`ять) гривень; грошові кошти у сумі 3653 (три тисячі шістсот п`ятдесят три) доларів США; грошові кошти у сумі 4050 (чотири тисячі п`ятдесят) ЄВРО.

Як видно із копії паспорту ОСОБА_5 , в ній на сторінці 10 наявна відмітка, що остання зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , 1941 року народження, 24.11.1963.

Вирішуючи питання щодо скасування арешту на грошові кошти, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, особа, яка ставить питання про скасування арешту майна, має довести, що в подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба або що арешт накладено необґрунтовано.

Адвокат у клопотанні стверджує, що відсутня доцільність подальшого арешту грошових коштів.

Згідно ухвали від 18.04.2023 у справі №296/3444/23, підставою накладення арешту на грошові кошти вказано п.3 ч.2 ст.170 КПК України: з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до положень ч.5 ст.170 КПК України, арешт майна, який накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, може бути застосований лише до майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Тобто, з цього слідує, що застосування арешту майна на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України є неможливим щодо майна третьої особи, а тому, вирішуючи питання про обґрунтованість накладення арешту за цією підставою необхідно з`ясувати, чи дійсно майно, арешт на яке накладено ухвалою слідчого судді, належить підозрюваному.

Адвокат та ОСОБА_5 зазначають, що грошові кошти є спільно набутою власністю подружжя ОСОБА_7 , а тому підлягають поверненню заявникам повністю або дружині частково.

На запитання адвоката заявниця пояснила, що ці кошти отримані в результаті продажу гаража, будинку. В свою чергу на запитання слідчого судді пояснила, що ці кошти відкладав її чоловік ОСОБА_3 , оскільки мав достатній заробіток, вона теж трохи відкладала, частина цих коштів зберігалася на банківському рахунку.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що грошові кошти, на які накладено арешт, отримані в результаті продажу гаража, будинку, що частина цих коштів зберігалася на банківському рахунку, - слідчому судді не надано.

Слідчий суддя враховує, що підставою для накладення арешту на спірні грошові кошти слугував п.3 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки санкцією ч.2 ст.111 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а грошові кошти було вилучено безпосередньо у підозрюваного під час його адміністративного затримання, що не заперечувалось адвокатом в судовому засіданні.

При цьому, що стосується посилання адвоката та заявниці на те, що вилучені у підозрюваного кошти є спільною сумісною власністю і частина їх належить ОСОБА_5 , то по-перше: такі обставини не доведені, оскільки, як вже зазначалося, кошти вилучалися саме у підозрюваного під час адміністративного затримання, що слугує достатньою підставою вважати, що такі кошти належать виключно підозрюваному. Пояснення ОСОБА_5 , що ці гроші підозрюваний взяв з їхнього будинку, доказово не підтверджені.

По- друге: необхідно зауважити, що під час вирішення питання про скасування накладеного арешту на майно у кримінальному провадженні слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання про належність кожному з подружжя певної частини/частки майна, на яке накладено арешт, оскільки з`ясуванню підлягає ряд обставин, в тому числі, чи таке майно належить в рівних частинах подружжю або з відступом від засад рівності часток. Наведений висновок випливає із системного тлумачення, зокрема, норм ст.ст.63, 70, 71 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, оскільки в судовому засіданні адвокатом та заявницею не доведено, що в подальшому застосуванні арешту грошових коштів відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 170, 174, 309, 369, 371 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту на грошові кошти та повернення грошових коштів у кримінальному провадженні №0000015 від 17.01.2023,- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 23 червня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1