Справа № 372/100/23
Провадження № 1-кп-142/23
В И Р О К

іменем України

14 липня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000645 від 07.06.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Обухівського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.11.2021 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 70; ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2022 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 спільно з особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, - далі Особа 1, шляхом вільного доступу, зайшли до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_6 .

В подальшому, в ході розмови, у Особи -1 та ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході конфлікту, Особа -1, діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, підійшла до ОСОБА_6 та завдала останньому удар правою ногою в область стегна лівої ноги, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 впав на поверхню землі.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, діючи спільно з Особою -1, почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_6 , який знаходився у положенні лежачи на поверхні землі на правому боці, при цьому ОСОБА_4 умисно завдав не менше трьох ударів ногою в область стегна лівої ноги, та Особа -1, умисно завдав не менше двох ударів ногою в область стегна лівої ноги потерпілого ОСОБА_6 .

У результаті умисних спільних злочинних дій ОСОБА_4 та Особи -1, - потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, який за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки викликало тривалий розлад здоров`я (більше 21 доби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину не визнав, зазначивши наступне. За вказаних в обвинувальному акті обставинах, він зайшов на територію домоволодіння потерпілого із своїм приятелем Особою -1, де в останнього виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 . В ході конфлікту ОСОБА_6 почав розмахувати милицями, вдаривши і його, і Особа -1 і свою дружину, яка знаходилася поруч. При цьому сам обвинувачений заперечив завдання ним будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Аналогічні за змістом показання ОСОБА_6 надав під час проведення слідчого експерименту за його участю.

Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим ОСОБА_4 його провина в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, доводиться сукупністю узгоджених між собою доказів, які відповідають критеріям допустимості, належності та достатності.

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_6 04.06.2022 року до його подвір`я зайшли двоє чоловіків, один із яких був раніше незнайомий йому обвинувачений ОСОБА_4 , та почали вимагати наркотичні засоби, висловлювати погрози «перевернути будинок» та задавати незрозумілі питання на кшталт «на кого ти працюєш». Тоді Особа - 1 вдарив його долонею по голові, на що він (потерпілий) замахнувся на нього милицею. Після цього Особа -1 вдарив його кулаком в область плеча та ногою по його лівій нозі, ОСОБА_4 наніс удар рукою в область вуха. Від вказаних ударів він впав на землю на спину. Коли він перебував в положенні лежачи, Особа -1 та ОСОБА_4 продовжили наносити йому удари, зокрема, ОСОБА_4 наніс 3-5 удари ногами по його лівій нозі в різні її частини. Від сильного фізичного болю він почав кричати, вимагаючи викликати швидку допомогу, після цього Особа -1 та обвинувачений ОСОБА_4 припинили побиття. В результаті завданих ударів він отримав перелам колінного суглобу, після чого переніс операцію по заміні його штучним. В обґрунтування цивільного позову ОСОБА_6 зазначив, що на момент скоєння відносно нього протиправних дій проходив реабілітацію після заміни тазостегнового суглобу штучним, пересувався на милицях. В зв`язку із чим отримане ним в результаті дій вказаних осіб тілесне ушкодження у вигляді переламу колінного суглобу і повторна операція завдали йому сильних душевних страждань, необхідність переносити сильний фізичний біль, змінювати звичний уклад життя, повертатися до реабілітаційних заходів, викликали відчуття страху, зневіри в майбутньому, розпачу.

В ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_6 вказав механізм завдання йому ударів як Особою -1, так і обвинуваченим ОСОБА_4 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 зазначив більш деталізований спосіб завдання йому ударів по різних частинах тіла, (зокрема перший удар правою ногою Особою -1 в область його лівої ноги та 2 удари в область щелепи та тулуба від ОСОБА_4 , від яких він впав; далі в положенні лежачи отримав 3 удари по тулубу і ногам від Особи - 1; в цей же час 4-5 ударів від ОСОБА_4 ногами в область його лівої ноги). Незважаючи на більш деталізований опис завданих тілесних ушкоджень під час слідчого експерименту, суд приходить до висновку, що вони не мають взаємовиключний характер із описом тілесних ушкоджень, про завдання яких потерпілий ОСОБА_6 показав під час допиту в судовому засіданні. Незначні розбіжності при описі тілесних ушкоджень суд пов`язує із особливостями людської пам`яті втрачати частину інформації зі спливом часу.

Свідок ОСОБА_7 також повідомила суду, що 04 червня 2022 року приблизно о 17 год до їхнього із потерпілим подвір`я зайшли двоє чоловіків, один із яких обвинувачений ОСОБА_4 . В ході словесного конфлікту незнайомі особи вимагали від потерпілого гроші або наркотичні засоби. Перший удар по обличчю ОСОБА_6 нанесла Особа -1. Потім потерпілого штовхнули на землю та почали наносити удари по тулубу та ногах. ОСОБА_4 стояв біля ніг ОСОБА_6 та наніс йому ногами 3 -4 удари, в тому числі по коліну. Після того, як потерпілий почав кричати від болю ОСОБА_4 та Особа 1 втекли з двору.

Під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 остання продемонструвала спосіб та механізм завдання ударів ОСОБА_4 та Особа 1 на місці вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, які співпадають із тими, що зазначені нею під час допиту в судовому засіданні.

Слідчі експерименти проведені в житлі ОСОБА_6 у відповідності до ч. 5 ст. 240 КПК України за добровільною письмовою згодою власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку із чим в суду не виникає сумнівів в допустимості цих доказів.

В ході пред`явлення для впізнання від 27.07.2022 року свідок ОСОБА_7 вказала на Особу 1, та ОСОБА_4 , як осіб, які 04.06.2022 року наносила тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Вказаний доказ окрім іншого доводить також кваліфікуючу ознаку, інкриміновану органом досудового розслідування, а саме, вчинення злочину групою осіб.(а. с. 47-51).

Аналогічна інформація здобута в ході пред`явлення для впізнання ОСОБА_4 та Особа 1 потерпілому ОСОБА_6 23.07.2022 року.

Факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 також підтверджується висновками експертів № 99 від 22.09.2022 року та № 113 від 01.11.2022 року, підсумки якого відображені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні, вчинене групою осіб без попередньої змови між собою.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, особу винного, який ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, не обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив вказане кримінальне правопорушення під час застосування до нього іспитового строку за попереднім вироком суду, тобто на шлях виправлення не став, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд не встановив.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та рецидив злочинів.

При цьому суд враховує, що обвинувачений засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.11.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років із застосуванням іспитового строку три роки відповідно до ст. 75 КК України із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, із врахуванням вищевказаних обставин, призначаючи покарання за цим кримінальним правопорушенням, суд керується ст. 71 КК України, яка передбачає призначення покарань за сукупності вироків, обравши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з пунктів 8 та 9 частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, та підтвердженої доданими до позову квитанціями в загальному розмірі 88 040 грн., слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи, приходить до висновку про доцільність зменшення розміру заявленої моральної шкоди із обвинуваченого ОСОБА_9 до 30 000 грн. на користь потерпілого, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, ступінь його вини та характер дій в скоєнні кримінального правопорушення у співучасті з іншою особою.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком у вигляді 2 років позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 19.11.2021 року у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі, остаточно визначивши покарання у вигляді 5 років 5 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 88 040 грн. 00 коп., у відшкодування моральної 30 000 грн., а всього 118 040 грн.

Речові докази - ДВД диск зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя