1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1812/23 1-кп/335/506/2023
02 серпня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, українця, громадянина України, неодруженого, який здобув неповну середню освіту, непрацевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України,
23.09.2014 о 16 голині 54 хвилин ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою мовою з невстановленою особою, знаходячись біля банкомату АКБ «Індустріал Банк» по пр. Леніна 171 в м. Запоріжжі, підручним способом приклеїв за допомогою прозорої липкої стрічки на отвір для видачі готівки пластину з металу сріблястого кольору, після чого до даного банкомату підійшла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та намагалась зняти грошові кошти в сумі 2200 гривень, але не змогла їх отримати через те, що на отворі для видачі готівки знаходилась металева пластина сріблястого кольору, яку приклеїв на неї ОСОБА_4 . Далі, ОСОБА_6 , отримавши чек про зняття грошових коштів направилась у невідомому напрямку, а ОСОБА_4 , в свою чергу підійшов до даного банкомату та за допомогою манікюрних ножиць, зняв металеву пластину з отвору для видачі готівки та намагався заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 , в сумі 2 200 гривень, однак свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Крім того, ОСОБА_4 , діючи вказаним способом з метою скоєння крадіжки, навмисно несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника або уповноваженої особи втручався у роботу банкоматів, тобто електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), що призводило до спотворення процесу обробки інформації під час видачі готівки, її блокування для користувача та порушення встановленого порядку маршрутизації, оскільки встановлення в шатр банкомату вказаного саморобного пристрою в разі видачі готівки приводило до фіксування програмним забезпеченням банкомату ряду помилок та збоїв в роботі диспенсера (грошового модуля банкомату) при спробі видачі готівки внаслідок зминання купюр о вказаний саморобний пристрій та неможливість виконати операцію по відкриттю/закриттю шатра банкомату, що також призводило до спотворення процесу обробки інформації, оскільки готівка клієнту не видавалась, а продовжувала знаходитись у касовому модулі у той час, як програмним забезпеченням банкомату фіксувався факт її видачі за зaпитом клієнта та зняття з рахунку відповідної суми.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 2 ст. 361 КК України як несанкціоноване втручання в роботу електро-обчислювальних машин, що призвело до спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку маршрутизації інформації, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження, в обґрунтування якого зазначила наступне.
На теперішній час обвинувачений страждає на тяжке захворювання центральної нервової системи, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження медичними довідками. Через хворобу обвинувачений потребує систематичного амбулаторного лікування та стороннього догляду.
Заважаючи на те, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів та складають ідеальну сукупність кримінальних правопорушень, вчинені обвинуваченим вперше, з 2014 року ОСОБА_4 не притягувався до відповідальності за вчинення правопорушень, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування, правопорушеннями жодній особі не завдано майнової або моральної шкоди, захисник вважає, що на теперішній час ОСОБА_4 , можна вважати особою, що перестала бути суспільно небезпечною, оскільки обстановка навколо нього зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення ним нового злочину.
Обвинувачений ОСОБА_4 , якому судом було роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 48 КК України, підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Суду повідомив, що він засуджує свій вчинок та у вчиненому розкаявся, підтвердив у повному обсязі всі обставини кримінальних правопорушень, викладені у обвинувальному акті.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, вважав за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, оскільки обвинувачений дійсно вперше вчинив кримінальні правопорушення, які є нетяжкими злочинами та утворюють ідеальну сукупність кримінальних правопорушень, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень на стадії досудового розслідування. Майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, відшкодована потерпілій ОСОБА_8 у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна на стадії досудового розслідування. Згідно наявної в матеріалах кримінального провадження медичної документації, обвинувачений страждає на тяжке захворювання центральної нервової системи, потребує систематичного амбулаторного лікування, що свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.
Потерпіла, будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не прибула, причин неявки суду не повідомила.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами документи, суд доходить наступного висновку.
Частиною 4 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до статті 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є вчинення проступку або нетяжкого злочину вперше.
При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 48 КК лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.
Сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.
Сукупність злочинів може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями Кримінального кодексу України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями Кримінального кодексу України.
Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів. Кожен зі злочинів, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України. Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Санкція ч. 2 ст. 361 КК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо підвищення ефективності боротьби з кіберзлочинністю в умовах дії воєнного стану» № 2149-IX від 24.03.2022, який набрав чинності 03.04.2022, передбачає найсуворіше покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Отже, у відповідності до приписів ст. 12 КК України інкриміновані обвинуваченому віднесено до категорії нетяжких злочинів, інкриміновані обвинуваченому злочини згідно обвинувального акта вчинені останнім одним діянням, в одному місці, одночасно. Отже, інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення утворюють ідеальну сукупність злочинів.
Стаття 48 Кримінального кодексу України передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК.
Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.
У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.
Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.
Дослідивши надані захисником та прокурором довідки лікаря Комунального закладу «Харківський психоневрологічний диспансер № 16» від 24.04.2018, висновок № 403 від 29.05.2018 лікарсько-консультативної комісії Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 16» та висновок № 128 від 30.06.2021 лікарсько-консультативної комісії Комунального некомерційного підприємства «Харківський психоневрологічний диспансер № 3», суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_4 страждає на важке захворювання центральної нервової системи, перебуває на обліку в зазначених закладах охорони здоров`я та систематично отримає лікування.
Згідно довідки ОСК ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 вперше вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення, та з 2014 року до кримінальної відповідальності не притягувався.
З обвинувального акта вбачається, що завдана кримінальним правопорушенням шкода відшкодована потерплій ОСОБА_9 у повному обсязі шляхом повернення викраденого на стадії досудового розслідування, цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено. Шкода іншим особам кримінальним правопорушенням не завдана.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що на час судового розгляду в житті обвинуваченого ОСОБА_4 відбулися такі зміни, які з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною.
У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
З огляду на вказане, суд доходить висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальні відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження, оскільки на час розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки, обвинувачений перестав бути суспільно-небезпечною особою.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 372, 395 КПК України, суд -
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 361 КК України, на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокуророві, потерпілій. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1