Справа № 126/2513/22
Провадження №11-кп/801/640/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000209 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2023, яким затверджено угоду про примирення від 04.04.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка є представником потерпілого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням вимог ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 12.07.2022 близько 16 години 00 хвилин, в світлу пору доби, по вул. Дружби, в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до карти амбулаторного медичного огляду № 141 від 12.07.2022, в крові якого виявлено етиловий спирт у концентрації 2,06 %о, керуючи, згідно висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів № СЕ-19/102-22/10813-IT від 28.07.2022, технічно справним легковим автомобілем «Peugeot-301», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ТОВ «Бест Лізинг», яке зареєстроване за адресою: м. Київ Шевченківський район вул. Ярославів Вал, 13/2Б, в якому на задньому сидінні справа сидів його син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а зліва ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись по автодорозі на перехресті вулиць Миру та Покровська в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, під час виїзду на головну дорогу, що по вул. Покровська в м. Бершадь Гайсинського району, не пропустив вантажний автомобіль «DAF» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі, чим порушив згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-22/10822-ІТ від 25.07.2022 п.п.10.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), виїхав на головну дорогу та допустив зіткнення із вищезазначеним вантажним автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 46/4 від 18.08.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки правого плеча без зміщення уламків, яке за ступенем важкості відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На підставі положень ст. 468 КПК України, 04.04.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка є представником потерпілого було укладено угоду про примирення, у рамках кримінального провадження № 0000209 від 12.07.2022.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_6 , у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що Кримінальним кодексом України прямо заборонено звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286-1 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а також судом безпідставно застосовано ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання.

Також не було встановлено письмової згоди малолітнього ОСОБА_9 на укладення угоди про примирення з його представником, а враховуючи, що обвинуваченим є батько, то наведені у вироку пом`якшуючі обставини, такі як повне відшкодування матеріальної шкоди та добровільне надання коштів на реабілітацію потерпілого, не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, для застосування ст. 69 КК України до основного покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить скасувати вирок та направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на новий судовий розгляд, оскільки суд безпідставно затвердив угоду, що стало наслідком призначення м`ягкого покарання обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, проте, зазначених вимог закону Бершадський районний суд Вінницької області при винесені вироку щодо ОСОБА_6 не дотримався.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у

провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої середньої

тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення,

передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є нетяжким злочином, що свідчить про

можливість укладення угоди про примирення у кримінальних провадженнях

такої категорії.

Водночас, зазначений злочин передбачений розділом ХI КК України

«Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту», та має двооб`єктний

склад, а саме: основним безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших

видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286 КК України, і

лише його додатковим обов`язковим об`єктом виступає життя і здоров`я особи.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 № 13 «Про практику

здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» у такій

категорії кримінальних проваджень угоди про примирення не допускаються.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в

постанові від 31.03.2016 у справі № 5-27кс16, на забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають складні зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Як зазначено в цьому рішенні, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок, і вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес».

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду

від 06.12.2018 у справі № 756/11661/17.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів

України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері

безпеки дорожнього руху», прийнятим Верховною Радою України 16.02.2021, з

метою більш жорсткого дотримання учасниками дорожнього руху Правил

дорожнього руху, Кримінальний кодекс України доповнено ст. 286-1, санкція

якої передбачає більш суворе покарання, ніж санкція ст. 286 КК України.

Крім цього, цим же законом внесені зміни до ст. ст. 45-48, 75 КК України

щодо прямої заборони на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку

з дійовим каяттям, примиренням винного з потерпілим, з передачею особи на

поруки, у зв`язку із зміною обстановки, а також звільнення від відбування

покарання з випробуванням при засудженні за порушення правил безпеки

дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували

транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого

сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують

увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем виокремлено в окремий склад кримінального

правопорушення порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації

транспорту особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного

сп`яніння, у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю порівняно з

кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Для задоволення інтересу суспільства (публічного інтересу), який полягає

у суворому покаранні осіб, які керують транспортними засобами в стані

алкогольного сп`яніння, Кримінальним кодексом України прямо заборонено

звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного

із потерпілим.

Ця заборона, як і інші заборони щодо звільнення особи від кримінальної

відповідальності чи покарання із застосуванням ст. 75 КК України, свідчать про

те, що у співвідношенні публічних і приватних інтересів у цій категорії справ

переважає публічний (суспільний інтерес).

Таким чином, Бершадський районний суд Вінницької області,

затвердивши угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та

законним представником потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 та

ухваливши 11.04.2023 на її підставі обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_6 , допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України.

Разом з тим, суд допустив порушення вимог п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, оскільки умови угоди суперечать ч. 2 ст. 69 КК України, так як на підставі даної статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, однак санкція інкримінованої ч. 1 ст. 286-1 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а тому суд не навів мотивів щодо можливості не призначення додаткового покарання на підставі ст. 69 КК України, або ж необхідності зменшення строку додаткового покарання, зважаючи на те, що застосована ст. 69 КК України і до основного покарання, що не оскаржується прокурором.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що затверджена угода та призначене судом додаткове покарання на підставі неї не відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок слід скасувати та направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 на новий судовий розгляд в суд першої інстанції для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 412, 413, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 11.04.2023 щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4