Справа № 211/4279/22
Провадження № 1-кс/211/757/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, мотивуючи його тим, що ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу було накладено арешт на належний йому мобільний телефон "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , який було вилучено при проведенні обшуку в межах досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000874 від 01.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зазначає, що даний мобільний телефон є його майном, який відношення до кримінального правопорушення не має. Наприкінці 2022 року його було допитано у якості свідка і по теперішній час жодних слідчих дій за його участю не проводилось. Вважає, що на теперішній час не має жодної законної обгрунтованої підстави у арешті його мобільного телефона "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , тому просить скасувати арешт.

Заявник ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності, просить рішення прийняти на розсуд суду..

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000874 від 01.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за фактом таємного викрадення майна гуманітарного призначення в умовах воєнного стану, запровадженого на території України.

30.11.2022 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 28.11.2022 року, слідчим за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , який поміщено у спец. пакет №PSP 1346188.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу 08.12.2022 року було накладено арешт на вказаний мобільний телефон оскільки може бути таким, що зберігає в собі інформацію та сліди кримінального правопорушення, у слідства виникла необхідність у проведенні його детального огляду за участю спеціаліста.

21.12.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2022 року, було оглянуто мобільний телефон марки "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ,та інформації яка має значення по суті справи не встановлено.

Як вбачається з матеріалів, у даному кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру, разом з тим ОСОБА_3 не є особою, якій повідомлено про підозру, останній по даному кримінальному провадженню має статус свідка, вищевказаний мобільний телефон, який був тимчасово вилучений в ході проведення обшуку в розумінні диспозиції ч. 4 ст. 185 КК України та фабули кримінального провадження, не є предметом або знаряддям вчиненого кримінального правопорушення.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю чи частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На даний час, за результатами розгляду клопотання слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті вищезазначеного майна.

Органом досудового розслідування не наведено обставин відношення вказаного мобільного телефону до вказаного кримінального провадження та що він є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що з моменту накладення арешту на дане майно минуло більше п`яти місяців, тобто у слідчого було достатньо часу на вчинення усіх необхідних слідчих дій із мобільним телефоном.

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя доходить до переконання, що на даний час відсутні підстави вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника вилученого мобільного телефону, за яким ОСОБА_3 позбавлений можливості користуватися належним йому на праві власності майном, а отже його клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.170,174 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на мобільний телефон марки "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , який поміщено у спеціального пакету №PSP 1346188, на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2022 року в межах кримінального провадження № 0000874 від 01.11.2022 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Майно мобільний телефон "Xiaomi Poco X3" з сім картками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , повернути власнику - ОСОБА_3 , негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1