У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Черкаської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за клопотанням заступника начальника Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хутори Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців у розумінні закону немаючого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, -

в с т а н о в и в :

Заступник начальника Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки, та за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому визначено остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

05 грудня 2022 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, а також з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання. Того ж дня засудженому було оголошено постанову про встановлення днів явок на реєстрацію, а саме: 2-й та 4-й вівторок щомісяця.

Не зважаючи на це, 25 квітня 2023 року ОСОБА_5 без поважної причини не з`явився на реєстрацію до органу пробації, за що 09 травня 2023 року йому було винесено письмове попередження.

У подальшому, 23 травня 2023 року, гр. ОСОБА_5 допустив другу неявку без поважної причини до органу пробації, при цьому у письмовому поясненні від 31 травня 2023 року зазначив, що 23 травня 2023 року, в день реєстрації, знаходився на роботі, підтверджуючі документи зобов`язався надати в термін до 02 червня 2023 року, однак 02 червня 2023 року гр. ОСОБА_5 не прибув та відповідні підтверджуючі документи не надав.

Крім того, згідно відомостей бази даних ІПНП зафіксовано один факт вчинення гр. ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП, а саме 26 листопада 2022 року, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Орган пробації вказує, що 2 безпідставних неявки засудженого на реєстрацію до органу пробації та 1 факт вчинення гр. ОСОБА_5 адміністративного правопорушення свідчать про невиконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, вказують на його небажання стати на шлях виправлення та є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого у місця обмеження волі для відбування призначеного покарання.

У судовому засіданні представник Черкаського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила суд його задовольнити, виходячи з наведених у ньому підстав. Додатково зазначила, що після скерування даного клопотання до суду засуджений ОСОБА_5 так і не з`явився на реєстрацію до органу пробації, зокрема, допустив неявки 13 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 11 липня 2023 року, 25 липня 2023 року та 08 серпня 2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що 25 квітня 2023 року поважних причин для неявки на реєстрацію до органу пробації не мав, а 23 травня 2023 року не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував на роботі, однак надати відповідні підтверджуючі документи не зміг, так як працював неофіційно у м. Золотоноша, підміняв товариша та виконував ремонтні роботи. У подальшому на реєстрацію до органу пробації не з`являвся через те, що «загуляв» і гуляє уже 3 місяці. З порядком та умовами перебування на іспитовому строці, а також з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання, був ознайомлений. У вирішенні питання про можливість задоволення клопотання органу пробації поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання органу пробації, вважав за необхідне скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 та застосувати щодо нього положення ч. 2 ст. 57 КВК України.

Вислухавши пояснення представника Черкаського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання органу пробації підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, судом установлено, гр. ОСОБА_5 вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, та за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, йому визначено остаточну міру покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

05 грудня 2022 року засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами перебування на іспитовому строці, з обов`язками, покладеними на нього судом, і наслідками, які можуть настати у разі їх невиконання /а.с. 30 особової справи/.

Постановою старшого інспектора Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 від 05 грудня 2022 року засудженому було встановлено дні явок на реєстрацію, а саме: 2-й та 4-й вівторок кожного місяця /а.с. 31 особової справи/.

З листка реєстрації, наданого органом пробації, та з матеріалів особової справи вбачається, що 25 квітня 2023 року та 23 травня 2023 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію без поважної причини /а.с. 32 особової справи/.

Крім того, із особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що постановою серії ЕГА № 873926 від 26 листопада 2022 року останнього притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн /а.с. 61 особової справи/.

З урахуванням наведеного, 07 червня 2023 року органом пробації було скеровано до Черкаського районного суду Черкаської області клопотання про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого.

У судовому засіданні представником органу пробації повідомлено суд про те, що після направлення даного клопотання до суду засудженим ОСОБА_5 було допущено іще 5 неявок на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, а саме: 13 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 11 липня 2023 року, 25 липня 2023 року та 08 серпня 2023 року /а.с. 24 судової справи/.

При цьому на контакт із працівниками органу пробації він не виходив та на спілкування із ними налаштований не був /а.с. 22,25 судової справи/.

Засудженим ОСОБА_5 дані обставини не спростовувалися.

Відповідно до частини 2 статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з вимогами частини 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

За приписами пункту 8 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Пункт 3 частини 2 статті 539 КПК України передбачає, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до норм КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням КК України пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

Статтею 164 КВК України передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до частини 4 статті 164 КВК України у разі якщо засуджений з незалежних від нього обставин не може виконати обов`язок (обов`язки), покладені на нього судом, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду обґрунтоване подання про зміну таких обов`язків.

За змістом частин 1-4 статті 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно з абзацами 2, 4 пункту 2 Глави 3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29.01.2019 (далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку. Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

Пунктом 3 Глави 3 розділу ІХ Порядку передбачено, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Виходячи із змісту статті 166 КВК України, підставою для відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, є наявність таких самостійних порушень з боку засудженого, як:

1) ситуація, коли засуджений не виконує покладені на нього обов`язки;

2) ситуація, коли засуджений систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у клопотанні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як встановлено у судовому засіданні, засуджений ОСОБА_5 систематично порушував обов`язки, покладені на нього Шполянським районним судом Черкаської області, за можливості їх виконати, допустив порушення порядку та умов відбування покарання, а саме: систематично без поважної причини не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації: 25 квітня 2023 року та 23 травня 2023 року, а також після скерування даного клопотання до суду 13 червня 2023 року, 27 червня 2023 року, 11 липня 2023 року, 25 липня 2023 року та 08 серпня 2023 року, що не заперечувалося засудженим ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Вказані систематичні порушення порядку перебування на іспитовому строці, на думку суду, свідчать про стійке небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

Що ж до притягнення засудженого ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП постановою серії ЕГА № 873926 від 26 листопада 2022 року, суд зауважує, що інкриміноване ОСОБА_5 діяння мало місце до постановлення його на облік до уповноваженого органу з питань пробації. До того ж, вчинення засудженим протягом іспитового строку лише одного адміністративного правопорушення не свідчить про систематичність таких дій і не може слугувати підставою для скасування звільнення від відбування покарання.

Водночас, зважаючи на систематичні неявки засудженого ОСОБА_5 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, відсутність доказів поважності причин таких неявок та його ухилення від явки до суду, що свідчать про ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, за можливості їх виконати, небажання останнього стати на шлях виправлення та свідоме ігнорування виконання вироку суду щодо нього; а також беручи до уваги відсутність у нього стійких соціальних зв`язків; суд дійшов висновку, що з метою виправлення засудженого необхідно скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Враховуючи, що суд дійшов переконання про необхідність скасувати іспитовий строк ОСОБА_5 та направлення його в місця обмеження волі для реального відбування покарання у виді обмеження волі за вироком суду, а тому є необхідним взяти ОСОБА_5 під варту у залі суду.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, за вчинення яких засуджений ОСОБА_5 , та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя.

Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 57 КВК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання заступника начальника Черкаського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про вирішення питання про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року.

Направити засудженого ОСОБА_5 у місця обмеження волі для відбування покарання, призначеного вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 05 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі.

Обрати засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду негайно та до набрання ухвалою законної сили і вирішення питання про направлення його в місця обмеження волі - утримувати в Державній установі «Черкаський слiдчий ізолятор», після чого етапувати до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, а по прибуттю до місця відбування покарання з-під варти звільнити.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 15 серпня 2023 року, зарахувавши йому у загальний строк покарання термін перебування під вартою з 15 серпня 2023 року, з розрахунку один день перебування під вартою за два дні обмеження волі.

Доручити працівникам Державної установи «Черкаський слiдчий ізолятор виконання даної ухвали суду в частині направлення засудженого ОСОБА_5 в місця обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 КВК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1