Справа № 165/2494/23
Провадження № 1-кс/156/3/23
У Х В А Л А

про задоволення самовідводу судді

16 серпня 2023 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в смт. Іваничі Володимирського району Волинської області заяву судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання дізнавача СД відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 20.07.2023 року,

в с т а н о в и в :

У провадженні слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 перебуває клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 20.07.2023 (справа № 165/2494/23).

25.07.2023 року суддя ОСОБА_3 заявила про самовідвід від розгляду згаданого клопотання, зазначивши, що заявницею в кримінальному провадженні № 0000191 від 20.07.2023 (за фактом шахрайства) є ОСОБА_4 , котра обіймає посаду секретаря судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області, тривалий час виконувала службові обов`язки під безпосереднім керівництвом судді ОСОБА_3 , що може викликати сумнів у неупередженості судді у об`єктивного неупередженого спостерігача.

Заява судді ОСОБА_3 щодо самовідводу надійшла до канцелярії Нововолинського міського суду Волинської області 25.07.2023 (вх. № 6610/2023), однак станом на визначену дату цю заяву неможливо розподілити між суддями згаданого суду (протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи № 165/2494/23 між суддями, провадження № 1-кс/165/897/23 та звіт розподілу справи між суддями від 25.07.2023 року).

За поданням в.о. голови Нововолинського міського суду Волинської області ухвалою Волинського апеляційного суду від 01.08.2023 у справі № 165/2494/23 (провадження № 11-п/802/98/23) щодо зміни територіальної підсудності заява судді ОСОБА_3 передана для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області.

Судовий розгляд заяви судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 20.07.2023 (справи № 165/2494/23) призначено на 13:00 год 16.08.2023 року в приміщенні Іваничівського районного суду Волинської області за адресою: вул. Незалежності, 16, смт. Іваничі, Володимирський район, Волинська область.

Суддю ОСОБА_3 , дізнавача Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_6 , прокурора Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_7 було повідомлено належним чином судом про дату, час та місце розгляду заяви судді щодо самовідводу в справі № 165/2494/23. Вказані особи не прибули до суду з метою участі в судовому засіданні; від дізнавача ОСОБА_6 до суду надійшла заява, в яких просить розглянути питання щодо самовідводу судді без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суддя вважає за можливе розглянути заяву щодо самовідводу судді без участі заявника, прокурора, дізнавача, та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає нормам ч.4 ст. 107 КПК України.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 перебуває клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000191 від 20.07.2023 (справа № 165/2494/23). Суддя ОСОБА_3 25.07.2023 заявила про самовідвід від розгляду згаданого клопотання на підставі п.4 ч.1 ст. 75 КПК України у зв`язку з тим, що заявницею в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 20.07.2023 (за фактом шахрайства) є ОСОБА_4 , котра обіймає посаду секретаря судових засідань Нововолинського міського суду Волинської області, тривалий час виконувала службові обов`язки під безпосереднім керівництвом судді ОСОБА_3 .

Стаття 75 КПК України перебачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст.35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

За наявності підстав, передбачених ст. 75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (стаття 80 КПК України).

Згідно із статтею 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст. 35 КПК. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Пункт 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1.1. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 № 2006/23 (далі - Принципи) встановлює, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

У пункті 37 Коментаря до Бангалорських принципів поведінки суддів (далі - Коментар) вказано, що «…Сприйняття судової системи як незалежної є дуже важливим, а тест на незалежність повинен містити таке сприйняття. Це означає сприйняття того, чи має конкретний суд базові об`єктивні умови або гарантії незалежності суддів, а не сприйняття того, як він діятиме фактично, незалежно від наявності таких умов або гарантій. Будь-яка особа, що бажає поставити під сумнів незалежність суду, не повинна доводити реальний брак незалежності, хоча він, у випадку доведення, буде вирішальним для оскарження. Тест на визначення цього критерію аналогічний до тесту на упередженість особи, яка приймає рішення. Запитання полягає в тому, чи сторонній спостерігач сприймає, чи, у деяких юрисдикціях, «може сприймати» суд як незалежний. Хоча незалежність суддів - це статус чи відносини, які базуються на об`єктивних умовах чи гарантіях, а також способі мислення чи ставлення під час виконання функцій судді на практиці, тест на незалежність полягає у тому, чи може розумний спостерігач сприймати суд як незалежний…».

У пункті 53 Коментаря (про критерії неупередженості суду) зазначено, що «… суд має бути неупередженим у суб`єктивному плані, тобто жоден член суду не повинен мати будь-яких особистих упереджень. Припускається, що особиста неупередженість існує, якщо немає доказів протилежного. По-друге, суд має бути неупередженим з об`єктивної точки зору, тобто він повинен запропонувати достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів щодо цього. За цим критерієм слід визначити, чи існують, незалежно від поведінки судді, будь-які факти, які можна перевірити та які можуть викликати сумніви щодо неупередженості судді…».

Пункт 3.2. Принципів вказує, що спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів; недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це.

Із коментаря (до Кодексу суддівської етики, затв. рішенням Ради суддів України від 04.02.2016 № 1) до статті 7 Кодексу слідує, що «Під неупередженістю прийнято розуміти відсутність упередженості, безсторонність, об`єктивність, незацікавленість, нейтральність, універсальність підходів до будь-кого, незалежно від певних ознак; це прагнення до справедливості та відсутність особистих симпатій або антипатій, непідкупність, бездоганність, моральність. Говорячи про неупередженість, слід зазначити про обов`язок судді здійснювати судочинство, не допускаючи впливу на нього сторонніх осіб та життєвих обставин, будь - яких інших суб`єктивних чинників, відсутність у нього заздалегідь сформованої думки щодо обставин справи та готовність сприймати інформацію об`єктивно, вирішуючи справу лише відповідно до закону на підставі фактично встановлених обставин, виходячи з власного внутрішнього переконання. Отже, безсторонній суд означає: позбавлений упередженості, незацікавлений, об`єктивний, безпристрасний, нейтральний...». «…Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості…».

Коментар до ст. 14 Кодексу передбачає, що «… до вирішення питання відводу судді треба ставитись виважено, аналізуючи, чи дійсно наявні підстави, які можуть викликати сумніви у його неупередженості, або такі відсутні…».

Згідно з пунктами 27, 28, 30 рішення Суду у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24.02.1993 року; пунктом 42 рішення Суду у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) від 28.10.1998 року, заява № 33958/96 наявність безсторонності згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечує суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Рішення Суду у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), від 10.06.1996, пункт 38).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (Рішення Суду у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007, заява № 7577/02, пункт 66).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (Рішення Суду у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, заява № 21722/11, пункт 105).

Суддя бере до уваги наведені вище критерії об`єктивності та неупередженості суддів під час вирішення питання про існування відносно судді ОСОБА_3 у справі № 165/2494/23 такої підстави для відводу як «наявність інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості», яка передбачена пунктом 4 частина 1 статті 75 КПК України.

Заява судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі в розгляді справи вмотивована тим, що заявниця в кримінальному провадженні ОСОБА_4 є службовою особою апарату суду, безпосередньо працювала із вказаною суддею.

Зі змісту копії клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000191 від 20.07.2023 року слідує, що заявницею у згаданому кримінальному провадженні за фактом шахрайського заволодіння коштами є ОСОБА_4 . Відповідно до наказу керівника апарату Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_8 від 04.05.2023 № 19/02-05 ОСОБА_4 обіймає у вказаному суді посаду секретаря судових засідань, підпорядковується голові суду ОСОБА_3 .

За таких обставин здійснення суддею ОСОБА_3 правосуддя у справі, котра стосується прав та законних інтересів підпорядкованого їй секретаря судових засідань ОСОБА_4 може викликати об`єктивні побоювання щодо безсторонності судді з точки зору стороннього спостерігача, вплинути на ступінь довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству загалом і конкретним учасникам справи.

З огляду не це, заява судді ОСОБА_3 щодо самовідводу від розгляду справи підлягає задоволенню.

Керуючись ст.75, 80,81 КПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від участі в розгляді клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 20.07.2023 року за № 0000191 (справа № 165/2494/23).

Копію цієї ухвали судді направити до Нововолинського міського суду Волинської області для вчинення дій, передбачених ч.3 ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (складення) і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1