Справа № 461/6088/20
Провадження № 1-кп/461/89/23
У Х В А Л А

Іменем України

01.08.2023 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 26.07.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слонім Барановицької області, Республіка Білорусь, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.162, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 25.07.2020 р., приблизно о 22 год. 40 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що діє всупереч волі власника, в порушення конституційного права на недоторканість житла та іншого володіння особи, гарантованого ст.30 Конституції України, з мотивів неповаги до особистих прав власника, незаконно, шляхом злому дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, що належить ОСОБА_5 та перебуває у даний час у законному користуванні ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_4 , 28.07.2020 р., приблизно о 09 год. 43 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що діє всупереч волі власника в порушення конституційного права на недоторканість житла та іншого володіння особи, гарантованого ст.30 Конституції України, з мотивів неповаги до особистих прав власника, незаконно, шляхом злому дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 за вищевказаною адресою, що належить ОСОБА_5 та перебуває у даний час у законному користуванні ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до житла, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 28.07.2020 р., приблизно о 090 год. 45 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , діючи на грунті раптово виниклого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, викрав грошові кошти в сумі 600 грн., що належать ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про його звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Крім того, обвинуваченому роз`яснено, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не звільняє його від цивільно-правових наслідків вчинення кримінального правопорушення та від відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що суть пред`явленого органами досудового розслідування обвинувачення йому зрозуміла, також розуміє, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав, не звільняє його від цивільно-правових наслідків вчинення кримінального правопорушення та від відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, відтак просив про закриття даного кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити вказане кримінальне провадження, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 62 та ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце 25 липня 2020 року та 28 лшипня 2020 року, і, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальник проступків.

Частиною 2 ст. 12 КК України передбачено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчиненн якого передбачене основне покарання у виді штрафу, в розмірі, не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 162 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських роботи на строк від вісімдесяти до до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минул такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 285 ч.1 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних проступків минуло понад три роки, тобто на даний час закінчився строк давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст.11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

На час розгляду клопотання, судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним інших злочинів, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст.49 КК України.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_4 підстав та наслідків звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження судового розгляду на підставі обвинувального акту, останній не заперечив проти звільнення від кримінальної відповідальності із зазначених вище підстав і проти закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Таким чином, є всі законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та для закриття кримінального провадження з цих підстав.

Питання речових доказів по справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 314, 284, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити кримінальне провадження № 0000135 від 26.07.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.1 ст.185 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази, а саме: оптичні електронні носії (DVD-R, compakt disk), на яких в електронному варіанті містяться відеозаписи, на яких зафіксовані вищевказані кримінальні проступки - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1