Ухвала

21 червня 2023 року

м. Київ

справа № 161/20211/20

провадження № 51 - 825ск23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 січня 2023 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01 травня 2023 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК ) та надано десятиденний строк для усунення недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та допустився нових.

Так, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не наводить відповідного обґрунтування щодо незаконності вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду з підстав, передбачених у ст. 438 КПК, з урахуванням положень ст.ст.412, 413, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку та не вказує на конкретні порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовною підставою для скасування цих рішень.

Натомість, захисник у своїй скарзі наводить доводи, які стосуються його незгоди з оцінкою доказів, дає їм власну оцінку, що з огляду на положення ст. 433 КПК не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, як вбачається зі змісту касаційної скарги, в її мотивувальній частині скаржник вказує на незаконність вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року та ухвали Волинського апеляційного суду від 25 січня 2023 року, які підлягають скасуванню та направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, проте в її прохальній частині захисник просить оскаржувані судові рішення скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрити.

Отже, касаційна скарга містить суперечності, які позбавляють Суд можливості встановити дійсну позицію захисника щодо результатів касаційного розгляду.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Таким чином, зважаючи на те, що захисник не усунув недоліки, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 жовтня 2022 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3