Справа № 953/2715/23
Провадження № 1-кп/953/816/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

секретар судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 29.01.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізюм Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в:

1. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

1.1. 28.01.2023 приблизно о 19 год. 10 хв. ОСОБА_3 , знаходячись біля гаражів розташованих поблизу станції «Київська» КП «Харківський метрополітен», більш точної адреси не встановлено території Київського району міста Харкова, побачив на землі один згорток обмотаний липкою стрічкою, під яким знаходились ще чотири аналогічні згортки, які самостійно підняв, один з яких розгорнув та побачив всередині полімерний зіп-пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, і свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, без мети збуту, з метою особистого вживання,

підняв з землі згорток з психотропною речовиною амфетамін - таким чином його придбав.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне зберігання та перевезення психотропних речовин, без мети збуту, діючи з прямим умислом, поклав в ліву кишеню куртки чотири згортки та полімерний зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої обмежений - амфетамін, тим самим незаконно зберігаючи при собі, для особистого вживання без мети збуту.

Цього же дня о 19 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходячись у вестибюлі станції «Київська» КП «Харківський метрополітен», що розташована за адресою: м. Харків, Київський район вул. Мойсеївська 2-М, був зупинений працівником поліції, з метою перевірки документів. Під час співбесіди ОСОБА_3 повідомив працівникам поліції, що має при собі чотири згортки та один прозорий полімерний зіп-пакет всередині яких знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої обмежений - амфетамін, у зв`язку із чим на місце було викликано слідчо-оперативну група відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області.

У подальшому, в ході огляду місця події, в період часу з 20 год. 24 хв. до 20 год. 50 хв. у ОСОБА_3 виявили та вилучили чотири згортки та поліетиленовий зіп-пакет всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною - амфетамін. Маса амфетаміну, в перерахунку на масу речовини, наданої на дослідження, складає: 0,4597 г, 2,2560 г, 1,0605 г, 1.0932 г, 1,1663 г., що згідно зі списком № II таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (зі змінами та доповненнями) віднесений до психотропних речовин, обіг якої обмежено.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі - Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Відповідно до таблиці № І списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» амфетамін - психотропна речовина, обіг якого обмежено.

Проте, всупереч порушенням вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту, у великих розмірах.

1.2. Указаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватим та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує та пояснив про обставини, викладені в обвинувальному акті.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

2.2.2. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, висновок судового експерта, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Згідно послідовної практики Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постанові від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19 (№ 51- 3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

3.2. При встановленні обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, протягом усього строку досудового розслідування також визнавав свою винуватість.

На думку суду, такі дії обвинуваченого не пов`язані із бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів вчинення ним злочину. Аналогічну позицію висловлено прокурором у судовому засіданні.

З огляду на обставини кримінального провадження та поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду та на стадії досудового розслідування, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття.

3.3. При цьому, судом не встановлено обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як нетяжкий злочин, його вид, суспільну небезпечність та наслідки. Також, суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який має середню освіту, неодружений, тимчасово не працевлаштований, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має зареєстроване та фактичне місце проживання.

4.3. У судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

4.4. З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, однак зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

4.6. Разом з цим, суд, діючи відповідно до положень ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

6.2. Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 16.02.2023 у розмірі 1699,02 грн., відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

6.3. Заходи забезпечення кримінального провадження.

6.3.1. Арешт майна.

Питання про скасування арешту майна, накладеного у межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2023, суд вирішує відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України.

6.3.2. Запобіжний захід.

Станом на час розгляду судового провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовано запобіжний захід. Ураховуючи те, що клопотань сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не застосовувати.

Речовий доказ: 5 (п`ять) пакетів з речовиною, кожен з них масою: 1,6344 гр, 8,9853 гр, 4,4358 гр, 4,3315 гр, 4,6818 гр та в кожному міститься речовина, обіг якої обмежено - амфетамін; маса об`єктів в перерахунку на масу речовини становить: 0,4597 гр, 2.2560 гр, 1,0605 гр, 1,0932 гр, 1,1663 гр; загальна маса амфетаміну складає: 6,0357 гр, які поміщені до сейф-пакету № 5715042, на якому міститься напис: «Україна МВС Експертна служба; підрозділ Харківський НДЕКЦ МВС; висновок СЕ-19/121-23/2115-НЗПРАП від 16.02.2023; вилучено: 5 (п`ять) пакетів з речовиною білого кольору, первинне пакування», який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП в метрополітені Головного управління Національної поліції в Харківській області за квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, за № 106 від 23.02.2023, - після набрання вироком законної сили знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.01.2023 на тимчасово вилучене майно: п`ять прозорих полімерних пакунків з фіксатором, всередині кожного міститься біла порошкоподібна речовина.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» (висновок експерта СЕ-19/121-23/2115-НЗПРАП від 16.02.2023) у розмірі 1699,02 грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1