Провадження № 1-кс/204/2697/23
УХВАЛА

Іменем України

27 липня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000339 від 01.06.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Костянтинівка, Донецької області, громадянинка України, маюча середню освіту, не працююча, на утриманні має дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000339 від 01.06.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області за процесуального керівництва прокурорів відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000339 від 01.06.2023, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч ч.3 ст.369-2 КК України. Підстава для внесення відомостей до ЄРДР - заява громадянина ОСОБА_10 . Відповідно до п. 1 наказу начальника ГУНП в Донецькій області «Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області» № 330 від 25.02.2022 «Покровське РУП ГУНП в Донецькій області визначено тимчасовим місцем несення служби особового складу ГУНП в Донецькій області». Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання та досудове слідство) в даному випадку є слідчі підрозділи органів внутрішніх справ, що розташовуються на території м. Покровська (колишній Красноармійськ) Донецької області, у зв`язку з чим є достатні підстави для звернення з даним клопотанням саме до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Проте, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.04.2022 № 17/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у зв`язку з чим вказане клопотання необхідно спрямувати до згаданого вище суду. Під час досудового розслідування: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м.Костянтинівка, Донецької області, українку, громадянку України, яка має середню освіту, не працюючу, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, за наступних обставин. В ході досудового розслідування встановлено, що Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей. Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав. Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України. Наразі, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, строк дії воєнного стану в України продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року. Крім того, на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставку до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації на час введення на території України надзвичайного або воєнного стану - заборонено. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані згідно ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2023 в денний час доби ОСОБА_11 перебувала вдома, за адресою: АДРЕСА_3 . В цей момент у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, та організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів. Про свій злочинний умисел ОСОБА_11 розповіла ОСОБА_5 , та в ході телефонної розмови запропонувала останній вчинити одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, та взяти участь у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на що ОСОБА_5 погодилась. Далі, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 залучили до своєї протиправної діяльності раніше свою знайому ОСОБА_12 , яка є інвалідом 2 групи, та за своїм цивільним станом була неодружена, та запропонували останній також взяти участь щодо одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на що остання також добровільно погодилась. У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи із корисливих мотивів та групою осіб в порушення наведених вимог законодавства, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинили дії із одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного із вимаганням такої вигоди, та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин: З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_11 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_10 запевнила останнього в необхідності перетину ним державного кордону України, з метою уникнення мобілізації та подальшого пошуку роботи за межами України, при цьому гарантуючи йому, що на території Україні, без постановки на військовий облік він не зможе працевлаштуватися. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо погодивши свої дії із ОСОБА_5 ОСОБА_11 , 31 травня 2023 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_10 , запевнила останнього, що зможе здійснити вплив в інтересах ОСОБА_10 на прийняття рішення посадовими особами органу державної реєстрації актів цивільного стану, та організувати переправлення його через державний кордон України за умови передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 270 000 гривень, пояснивши, що вказані грошові кошти необхідні для укладання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , яка відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №367763 є інвалідом 2 групи. В ході розмови, ОСОБА_11 , повторно запевнила ОСОБА_10 , що укладання шлюбу з ОСОБА_12 , яка є інвалідом 2 групи, дає підстави для безперешкодного перетину ним державного кордону України в умовах воєнного стану, та звільняє від мобілізації до лав ЗСУ. Згідно п.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: Відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Крім того, відповідно до п.3 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Відповідно до п.4 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»: Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану є державним службовцем. Оплата праці працівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, а також інших надбавок згідно із законодавством. За виконання визначених цим Законом функцій працівники відділу державної реєстрації актів цивільного стану одержують винагороду в розмірі та порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями Примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України працівники Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області, уповноважені на реєстрацію шлюбу та є службовими особами. В свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_11 , 01.06.2023 ОСОБА_10 звернувся до працівників правоохоронного органу з відповідною заявою про вчинення нею кримінального правопорушення. З цього часу, ОСОБА_10 діяв підконтрольно на викриття злочинної діяльності ОСОБА_11 , спрямованої на вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного із вимаганням такої вигоди від ОСОБА_10 за вчинення дій в інтересах ОСОБА_10 щодо оформлення посадовими особами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції документів, які необхідні для перетину останнім державного кордону України, в умовах воєнного стану. Так, 05.06.2023 приблизно о 19 год 00 хв ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, попередньо погодивши свої дії із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи на території м. Костянтинівка Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, в ході спілкування через месенджер запевнила ОСОБА_10 , що зможе здійснити вплив в інтересах останнього на прийняття рішення посадовими особами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, за умови передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 270 000 гривень, пояснивши, що вказані дії необхідні для укладання шлюбу ОСОБА_10 із ОСОБА_12 , яка відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №367763 є інвалідом 2 групи. В ході розмови, ОСОБА_11 , запевнила ОСОБА_10 , що укладання шлюбу з ОСОБА_12 , яка являється інвалідом 2 групи, необхідне для перетину ним державного кордону України в умовах воєнного стану. При цьому, зазначивши, що в іншому випадку виїхати за межі території України він не зможе. Після цього, 24.07.2023 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , перебуваючи у нежитловому приміщенні адміністративної будівлі Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області, розташованому за адресою: Донецька обл., Краматорський район, м. Новодонецьке, вул. Благовісна буд. 3, діючи умисно, групою осіб, підтвердили свої наміри спрямовані на спрощення та прискорення процедури одруження ОСОБА_12 з ОСОБА_10 , та пообіцяли останньому, користуючись своїм статусом, вплинути на прийняття рішення начальником Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області ОСОБА_13 , яка відповідно до своїх повноважень безпосередньо уповноважена на укладання шлюбів, при цьому повідомивши, що для цього їм потрібно передати неправомірну вигоду в сумі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень готівкою. 24.07.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області, в особі начальника вказаного відділу ОСОБА_13 , після впливу на останню з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом просьб, вмовляння та подання письмової заяви ОСОБА_12 , було здійснено державну реєстрацію шлюбу між громадянами ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , про що зроблено актовий запис №39. На підставі державної реєстрації вказаного шлюбу, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_15 звільнявся від загальної мобілізації, оскільки ОСОБА_12 є інвалідом 2 групи та надавало підстави для безперешкодного виїзду ОСОБА_15 за кордон України. Після цього, того ж дня, приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_10 , після отримання свідоцтва про шлюб з ОСОБА_12 передав грошові кошти, які були вручені йому співробітниками поліції під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту в сумі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень готівкою ОСОБА_11 , в якості неправомірної вигоди, як того забажали ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та які відразу вказані грошові кошти розподілили між собою згідно попередньої домовленості. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 3692 КК України. Крім того, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою та в групі осіб, вчинила умисні дії із організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керувала такими діями, сприяла їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів, за наступних обставин: Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30 хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України. Наразі, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною Радою України, строк дії воєнного стану в України продовжено з 20 травня 2023 року строком на 90 діб, тобто до 18 серпня 2023 року. Крім того, на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставку до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України. Відповідно до Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які підлягають мобілізації на час введення на території України надзвичайного або воєнного стану - заборонено. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані згідно ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2023 в денний час доби ОСОБА_11 перебувала вдома, за адресою: АДРЕСА_3 . В цей момент у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, та організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів. Про свій злочинний умисел ОСОБА_11 розповіла ОСОБА_5 , та в ході телефонної розмови запропонувала останній вчинити одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, та взяти участь у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на що ОСОБА_5 погодилась. Далі, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 із залучили до своєї протиправної діяльності раніше свою знайому ОСОБА_12 , яка є інвалідом 2 групи, та за своїм цивільним станом була неодружена, та запропонували останній також взяти участь щодо одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, на що остання також добровільно погодилась. У подальшому ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи із корисливих мотивів та групою осіб в порушення наведених вимог законодавства, з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинили дії із одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного із вимаганням такої вигоди, та організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України за наступних обставин: З метою реалізації злочинного наміру, ОСОБА_5 , в ході телефонної розмови із ОСОБА_10 запевнила останнього в необхідності перетину ним державного кордону України, з метою уникнення мобілізації та подальшого пошуку роботи за межами України, при цьому гарантуючи йому, що на території Україні, без постановки на військовий облік він не зможе працевлаштуватися. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо погодивши свої дії із ОСОБА_11 31 травня 2023 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , під час зустрічі з ОСОБА_10 , запевнила останнього, що зможе здійснити вплив в інтересах ОСОБА_10 на прийняття рішення посадовими особами органу державної реєстрації актів цивільного стану, та організувати переправлення його через державний кордон України за умови передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 270 000 гривень, пояснивши, що вказані грошові кошти необхідні для укладання шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , яка відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №367763 є інвалідом 2 групи. В ході розмови, ОСОБА_11 , повторно запевнила ОСОБА_10 , що укладання шлюбу з ОСОБА_12 , яка є інвалідом 2 групи, дає підстави для безперешкодного перетину ним державного кордону України в умовах воєнного стану, та звільняє від мобілізації до лав ЗСУ. В свою чергу, усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_11 , 01.06.2023 ОСОБА_10 звернувся до працівників правоохоронного органу з відповідною заявою про вчинення нею кримінального правопорушення. З цього часу, ОСОБА_10 діяв підконтрольно на викриття злочинної діяльності ОСОБА_11 , спрямованої на вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного із вимаганням такої вигоди від ОСОБА_10 за вчинення дій в інтересах ОСОБА_10 щодо оформлення посадовими особами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції документів, які необхідні для перетину останнім державного кордону України, в умовах воєнного стану. Так, 05.06.2023 приблизно о 19 год 00 хв ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинний умисел, попередньо погодивши свої дії із ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , перебуваючи на території м. Костянтинівка Донецької області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення, в ході спілкування через месенджер запевнила ОСОБА_10 , що зможе здійснити вплив в інтересах останнього на прийняття рішення посадовими особами відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, за умови передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 270 000 гривень, пояснивши, що вказані дії необхідні для укладання шлюбу ОСОБА_10 із ОСОБА_12 , яка відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії №367763 є інвалідом 2 групи. В ході розмови, ОСОБА_11 , запевнила ОСОБА_10 , що укладання шлюбу з ОСОБА_12 , яка являється інвалідом 2 групи, необхідне для перетину ним державного кордону України в умовах воєнного стану. При цьому, зазначивши, що в іншому випадку виїхати за межі території України він не зможе. Після цього, 24.07.2023 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи у нежитловому приміщенні адміністративної будівлі Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області, розташованому за адресою: Донецька обл., Краматорський район, м. Новодонецьке, вул. Благовісна буд. 3, діючи умисно, групою осіб, підтвердили свої наміри спрямовані на спрощення та прискорення процедури одруження ОСОБА_12 з ОСОБА_10 , та пообіцяли останньому, користуючись своїм статусом, вплинути на прийняття рішення начальником Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області ОСОБА_13 , яка відповідно до своїх повноважень безпосередньо уповноважена на укладання шлюбів, при цьому повідомивши, що для цього їм потрібно передати неправомірну вигоду в сумі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень готівкою. 24.07.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області, в особі начальника вказаного відділу ОСОБА_13 , після впливу на останню з боку ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом просьб, вмовляння та подання письмової заяви ОСОБА_12 , було здійснено державну реєстрацію шлюбу між громадянами ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , про що зроблено актовий запис №39. На підставі державної реєстрації вказаного шлюбу, відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ОСОБА_15 звільнявся від загальної мобілізації, оскільки ОСОБА_12 є інвалідом 2 групи та надавало підстави для безперешкодного виїзду ОСОБА_15 за кордон України. Після цього, того ж дня, приблизно о 11 год. 40 хв. ОСОБА_10 , після отримання свідоцтва про шлюб з ОСОБА_12 передав грошові кошти, які були вручені йому співробітниками поліції під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту в сумі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень готівкою ОСОБА_11 , в якості неправомірної вигоди, як того забажали ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та які відразу вказані грошові кошти розподілили між собою згідно попередньої домовленості. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинених із корисливих мотивів, та за попередньою змовою групою осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 332 КК України. Так, наявні в матеріалах кримінального провадження докази, зокрема: протокол огляду від 24.07.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_16 , протокол обшуку в приміщенні адміністративної будівлі Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у краматорському районі Донецької області, протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту заявника ОСОБА_10 , протокол обшуку авто «Кіа» державний номер реєстрації НОМЕР_1 , та інші відомості у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення. З метою запобігання спробам з боку підозрюваної незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, перекручувати або знищувати речові докази, збирання та перевірка яких проводиться у кримінальному провадженні, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тобто кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, та яке, відповідно до примітки ст. 45 КК України є корупційним злочином, до якого не застосовуються норми звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у разі доведення провини в суді. Крім того, ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Так, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися ним від слідчого, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується наступним: 1) Оскільки санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з конфіскацією майна, перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_5 зможе через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк покарання, ухилятися від слідства та суду, залишивши постійне місце проживання, виїхати за межі району, області, України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання.; 2) Перебуваючи на волі, підозрювана ОСОБА_5 може незаконно вплинути, шляхом погроз або вмовлянь, на заявника, свідків, експертів та спеціалістів, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від надання показань, під час досудового розслідування та розгляду справи у суді, оскільки досудове розслідування та збирання доказів ще триває, а свідки, в тому числі, являються знайомими ОСОБА_5 у зв`язку із чим, із застосуванням своїх зв`язків, може мати змогу впливу на осіб.; 3) Підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Так, підозрювана ОСОБА_5 через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, матиме можливість знищити речові докази чи документи по кримінальному провадженню, які можуть бути здобуті в ході досудового розслідування, оскільки слідство і збирання по ньому доказів триває. Відповідно до ст. 178 КПК України, встановлено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Стан її здоров`я та вік не перешкоджає обранню запобіжного заходу - тримання під вартою. Крім цього, інші, більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 з наступних причин: особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, які виникли внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 та може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання, а також спробами ухилитися від слідства, та в подальшому, суду; особиста порука - на адресу СУ ГУНП в Донецькій області та Донецької обласної прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за неї, що окрім вище наведеного негативно характеризує її особистість; застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваної, її захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиненню нових правопорушень, а також оскільки підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вищевказаних ризиків. При вирішенні питання про доцільність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прошу суд врахувати практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Таким чином, застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Також, закріплена у ч. 1 ст. 75 КК заборона щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, засуджених за корупційний злочин, не містить винятків і є загальною, її дія розповсюджується на випадки, передбачені ч. 2 цієї статті та не залежить від порядку (особливостей) кримінального провадження. Таким чином, питання застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням до особи, яка вчинила корупційний злочин у кримінальному провадженні, яке здійснюється судом в загальному порядку, не виникає, бо зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України випливає, що таке застосування є неможливим. При обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, прошу визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Згідно ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків. При визначенні розміру застави, на ряду з положеннями ст. ст. 182, 183 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Розмір застави ОСОБА_5 прошу визначити з урахуванням наступних доводів. Так, згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Зокрема, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно врахувати практику Європейського суду з прав людини з аналогічних питань, а саме рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 № 12050/04, у якому Європейським судом підкреслено важливість оцінки, при визначенні розміру застави, шкоди, завданої злочином, рівня відповідальності підозрюваного та тяжкості злочину. При цьому Європейським судом з прав людини визнано правильним підхід національного суду Іспанії щодо необхідності врахування вказаних чинників за наявності сумнівів у тому, що застава, сума якої визначатиметься виключно пропорційно до майнового стану підозрюваного, зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передусім щодо участі у судовому розгляді справи. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні який ця особа обвинувачується. Суд вважає, що забезпечення більш високого стандарту охорони прав людини вимагає більш суворості в оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Відтак, професійне середовище, теж має братися до уваги при визначенні суми застави з метою забезпечення її ефективності як засобу попередження ухилення від юридичної відповідальності. Враховуючи характер кримінального провадження, розслідуваного відносно ОСОБА_5 встановлену суму неправомірної вигоди, у органу досудового розслідування немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу, та керуючись ч. 5 ст. 182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно», необхідно визначити розмір застави ОСОБА_5 більше ніж максимальні межі застави визначені для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину. Виключність випадку та розмір застави ґрунтується на тому, що сума неправомірної вигоди отримана ОСОБА_5 складає 270 000 гривень при вищевказаних обставинах, тому сума застави у межах, передбачених ст.182 КПК України для тяжких злочинів, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде стримуючим засобом до не порушення покладених на підозрюваного обов`язків. З урахуванням викладеного, підозрюваній ОСОБА_5 слід визначити розмір застави, який забезпечить виконання ним, передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, що повинен складати не менше 800 (вісімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи тобто 2 071 200 гривень. Враховуючи викладене, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у відношенні підозрюваної ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як єдиний захід, який може запобігти вказаним ризикам. Виходячи з вищевикладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили відмовити у його задоволені.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих її кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у яких її повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, та у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, підозрювана відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на заявника, свідків, експертів та спеціалістів у цьому кримінальному проваджені та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, враховуючи майновий стан особи підозрюваної, до нього слід застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в 112 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 300 608,00 гривень, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваної та покласти на неї обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів Донецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0000339 від 01.06.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 21 вересня 2023 року, включно.

Визначити відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 112 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 300 608,00 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої у розмірі 300 608,00 гривень, вважати, що до неї застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 21 вересня 2023 року, включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду або прокурора, слідчого;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вана проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи (служби);

-утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі не виконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід з накладенням грошового стягнення в розмірі до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1