Справа № 740/2764/23
Провадження № 1-кс/740/530/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

08 травня 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Сквира Сквирського району Київської області, є громадянином України, має загальну середню освіту, одружений, зі слів має трьох малолітніх дітей (3, 4 та 9 років), військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 (зі слів солдат, в/ч НОМЕР_2 ), на підставі ст. 89 КК України не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 05 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

установив:

У поданому до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_4 діючи умисно та свідомо 05.05.2023 близько 19 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в кімнаті житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час також перебував громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей час ОСОБА_4 з мотивів раніше виниклих неприязних відносин під час сварки з метою заподіяння смерті останньому, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, використовуючи малозначний привід, умисно завдав множинні удари кулаками та ногами в область обличчя потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток лицевого черепу, що призвели до смерті ОСОБА_7 на місці події. Відповідно до лікарського свідоцтва смерть ОСОБА_7 настала від аспірації кров`ю в результаті множинних переломів кісток лицевого черепа. Відомості за цим фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000569 від 05.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.05.2023 о 00.42 год. на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні вказаного злочину. 06.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які дають підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема:

- протокол ОМП, відповідно якого у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено труп ОСОБА_7 з множинними тілесними ушкодженнями;

- протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно якого в останнього вилучено: куртку чоловічу, кросівки чоловічі, шорти чоловічі, в яких він був одягнутий в момент вчинення кримінального правопорушення та на яких наявні плями речовини бурого кольору, схожі на кров;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , відповідно до якого остання розповіла, що 05.05.2023 року бачила, як ОСОБА_4 наносив удари її сину ОСОБА_7 обома руками в область голови, після чого вона вибігла з будинку;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого остання розповіла, що ОСОБА_10 наносив удари в область голови її батьку ОСОБА_7 руками та ногами;

- протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , відповідно до якого остання розповіла та відобразила обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 множинних ударів в область голови.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається з метою запобігання зазначених у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачене покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, і досудове слідство вважає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи вид та розмір покарання, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя особи, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення покарання може залишити своє місце проживання і переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема як військовослужбовець Збройних Сил України може у складі військової частини вибути у зону проведення бойових дій на невизначений час та здійснити незаконний перехід на тимчасово непідконтрольну територію України або незаконно вибути на територію російської федерації;

- незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, оскільки йому відоме місце проживання всіх учасників події, тому перебуваючи на волі він може вчиняти на них тиск з метою зміни показань, що може перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, зокрема шляхом їх залякування чи підкупу з метою зміни їх свідчень, схилення до дачі неправдивих показань;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів та підбуренні осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що дає підстави вважати, що він у стані сп`яніння схильний до вчинення злочинів.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити. Зауважив, що зазначені в клопотанні ризики є реальними з урахуванням того, що підозрюваний військовослужбовець і зможе ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний заперечив проти задоволення вказаного клопотання, вказуючи на те, що він не вчиняв зазначеного злочину, хто міг вчинити йому невідомо, про це він надавав пояснення при допиті.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність існування жодних ризиків, при цьому вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації у м. Сквира Київської області. Зокрема, зауважив на відсутності в підозрюваного жодних слідів на руках, а тому сумнівним є те, що він наносив померлому тілесні ушкодження. Крім того, померлий за свого життя вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дочки дружини підозрюваного. Просив урахувати, що підозрюваний військовослужбовець, захисник, нещодавно повернувся із зони бойових дій біля Бахмута.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Аналіз доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання від 7 до 15 років позбавлення волі.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, зокрема, переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Водночас на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 29, 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів до 04 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 06 травня 2023 року 00 год. 42 хв.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 09.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1