УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 011 24 від 09.12.2020 за ч. 3 ст. 332 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 011 24 від 09.12.2020 арешту на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що у період з 2016-2023 роки ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону України іноземними громадянами, а також порядок та термін їх перебування на території України, в порушення законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», повторно, за попередньою змовою групою осіб, сприяв систематичному незаконному переправленню іноземців через державний кордон України у пунктах пропуску на територію України шляхом усунення перешкод, а саме оформлення неправдивих документів про працевлаштування з метою отримання довгострокових віз, та легалізації іноземців на території України шляхом отримання посвідок на проживання.

ОСОБА_5 27.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до клопотання підставою для накладення арешту на майно підозрюваного є забезпечення виконання передбаченого ч. 3 ст. 332 КК покарання у виді конфіскації майна.

Встановлено, що у приватній власності ОСОБА_5 перебуває 1/2 частина об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка з кадастровим номером :87:054:0221, площею 0, 2499 га, за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, загальною площею 43.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; автомобіль «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

У зв`язку з цим, слідчий просила накласти на вказане рухоме та нерухоме майно арешт з метою забезпечення виконання вироку у майбутньому, розгляд клопотання здійснити без повідомлення власника майна.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Зазначене положення Конституції покладене в основу однієї з засад кримінального провадження, сутність якої відображена у ст. 16 КПК України та передбачає, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.

Наведена засада гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими якого є можливість безперешкодного володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності, допускається виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також конфіскації майна як виду покарання.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У силу санкції ч. 3 ст. 332 КК, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ч. 10, 11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме та нерухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Отже, вказане майно, що належить підозрюваному, може підлягати конфіскації у разі застосування судом цього виду покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 011 24 від 09.12.2020 за ч. 3 ст. 332 КК України арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

1/2 частину об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :87:054:0221, площею 0, 2499 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок, загальною площею 43.2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

автомобіль «Nissan Primera», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Заборонити відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії, без заборони використання житлових приміщень особами, які на законних підставах у них проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1