КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/2930/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4431/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , який перебуває на відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор», розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000087, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 09 вересня 2023 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу суду скасувати, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не перевірено обґрунтованість клопотання прокурора, та всупереч вимог діючого законодавства і практики Європейського суду з прав людини, продовжено застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності доказів та документального підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зазначає, що судом першої інстанції не перевірено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Просить врахувати, що ОСОБА_8 виключно позитивно характеризується за місцем проживання та попереднім місцем роботи, має на утриманні батьків-пенсіонерів.

За результатами апеляційного перегляду просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів провадження, на розгляді Обухівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано до суду клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих підстав, що заявлені раніше ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 09 вересня 2023 року.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону судом дотримані.

В поданому клопотанні прокурор в обґрунтування продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України посилався на те, що обвинувачений ОСОБА_8 з огляду на висунуте йому обвинувачення та покарання, яке йому загрожує за вчинення злочинів, може знехтувати соціальними зв`язками та ухилитись від суду.

Крім цього, як вважає прокурор, наявними є ризики знищення, приховування або спотворення речей та документів, оскільки під час досудового розслідування підтверджено факт знищення належного йому мобільного телефону, який мав вагоме значення для кримінального провадження.

Також, за доводами прокурора, наявний ризик того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалюючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, що може свідчити про продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховування від суду.

Предметом судового розгляду були і ті обставини, на які посилається захисник в поданій апеляційній скарзі, в тому числі клопотання захисника про обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких і особливо тяжких та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення винуватості та продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які наведені прокурором у поданому клопотанні.

Доводи захисника про те, що суд неправомірно не визначив обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є необґрунтованими, оскільки за приписам пункту 5 частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Виходячи з рішення Конституційного суду України №4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, предметом апеляційного розгляду в даному провадженні є лише ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

В даному рішенні Конституційний Суд України констатував, що положення статей 3, 21, 29 Конституції України у системному зв`язку з частиною першою її статті 55 зобов`язують орган законодавчої влади при здійсненні регулювання обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність у кримінальному судочинстві гарантувати такій особі право на судовий захист, у тому числі можливість оскарження в апеляційному порядку будь-яких форм та способів обмеження її конституційного права на свободу та особисту недоторканність, з обов`язковим збереженням справедливого балансу між інтересами особи та суспільства, дотриманням вимог процесуальної дієвості, ефективності, швидкості процесу тощо.

За таких обставин, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового розгляду, суд апеляційної інстанції в межах апеляційного розгляду не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 липня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 09 вересня 2023 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3