Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/195/23
Провадження № 1-кп/553/1080/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000472 від 21.12.2021, №0000939 від 16.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді Ленінського районного суду м.Полтави знаходиться згадане об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,ч.4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, яке вмотивовано наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які продовжують існувати, та неможливістю застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Прокурором наголошено, що обвинувачений може переховуватись від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків і потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримали.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечень не мав, захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Інші потерпілі та представник потерпілої особи у підготовче судове засідання не прибули, звернувшись із клопотаннями про його проведення без їх участі.

Вирішуючи заявлене клопотання, з`ясувавши позиції сторін, суд вказує, що у відповідності до ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, зокрема, продовжити заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в свою чергу, є винятковим запобіжним заходом, та відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішення питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу залежить насамперед від того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено той факт, що ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, та те, що інший, більш м`який запобіжний захід наразі, є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні низки корисливих злочинів, сталого законного джерела доходу останній не має, а від так може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення та під загрозою покарання ухилитись від суду. При цьому наразі у кримінальному провадженні триває підготовче судове засідання, та з огляду на стадію судового провадження свідки, потерпілі ще не допитувались, тому здійснення на них впливу потенційно є можливим.

За таких обставин, суд доходить висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Питання про визначення застави вирішено судом у відповідності до вимог ст.183 КПК України.

Одночасно в судовому засіданні прокурор прохала призначити справу до судового розгляду.

Присутні у судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду заперечень не мали.

Заслухавши думки прокурора, потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого та його захисника, перевіривши приєднані до справи матеріали, судом встановлено, що згадані обвинувальні акти підсудні Ленінському районному суду м. Полтави. Підстав для повернення обвинувальних актів прокурору або закриття провадження не виявлено. Судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні, з викликом учасників судового провадження.

Згідно із ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо надання представнику персоналу органу пробації доручення скласти досудову доповідь.

У відповідності до ст.314-1 КПК України, досудова доповідь складається, зокрема, у відношенні особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Щодо доцільності складання органом пробації досудової доповіді у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що це буде відповідати інтересам обвинуваченого, оскільки метою складання досудової доповіді є забезпечення суду інформацією, що характеризує особу обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання.

За таких обставин, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання були вирішені передбачені ст.315 КПК України питання, суд вважає за можливе завершити підготовку та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.316 згаданого Кодексу, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

На підставі обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3,4 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, призначити судовий розгляд на 27.09.2023 о 15 год. 00 хв. в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Полтави.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, за участі учасників судового провадження.

Продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, до 16.11.2023 включно, із застосуванням попередньо визначеної застави в розмірі 107360 грн, яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області.

Доручити представнику Полтавського районного сектору № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області підготувати в строк протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Копію ухвали надіслати уповноваженому органу пробації для виконання в частині складання досудової доповіді.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1