Справа №:755/7481/23
Провадження №: 1-кс/755/1655/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2023 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002042 від 05 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и л а :

прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді з клопотанням про арешт вилученого під час огляду місця події від 05.06.2023 в приміщенні службового кабінету № 312 за адресою: вул. В. Черчилля, 2, м. Київ, в якому перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майна, а саме: мобільного телефону «SamsungA 31» з чохлом чорного кольору.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП України у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002042 від 05.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 04.06.2023 року приблизно о 21 год 55 хв за адресою: м. Київ, вул. Райдужна 15 ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung A31», що належить ТОВ Сільпо ФУД" (ЄО 24797).

Так, 05.06.2023 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 04.06.2023 приблизно о 21 год 55 хв за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, буд 15 магазин «Сільпо Фуд» невідома особа викрала службовий мобільний телефон «Samsung A31».

Згідно допиту, ОСОБА_5 повідомила, що 04.06.2023 о 21 год 50 хв, працюючи заступником керуючого магазину знаходячись на робочому місці, залишила мобільний телефон «Samsung A31» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в кімнаті адміністрації. Повернувшись на місце, виявила відсутність вказаного мобільного телефону. Пересвідчившись, що працівники магазину його не забирали, ОСОБА_5 перевірила по відеокамерам, що розташовані в магазині, хто міг забрати телефон. Та о 21 год 56 хв виявила, що до кімнати службового персоналу зайшов чоловік та викрав телефон.

В подальшому 05.06.2023 до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт від ст. ДОП ОСОБА_6 та начальника сектору ОСОБА_7 , що під час відпрацювання виклику та при перегляді камер відеонагляду магазину «Сільпо» було встановлено, що до даної крадіжки причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого в подальшому було зупинено поблизу місця мешкання та виявлено мобільний телефон «Samsung A31». Після чого, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав.

Так, відповідно до ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 05.06.2023 було проведено огляд місця події за адресою: м. Київ, вул. В. Черчилля, буд. 2, в приміщенні службового кабінету № 312, в якому перебував ОСОБА_4 , який на питання слідчого чи є в нього речі, які йому не належать, відповів, що є та добровільно надав для вилучення мобільний телефон «Samsung A31» з чохлом чорного кольору, який в подальшому було вилучено.

06.06.2023 вказаний телефон слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, визнано речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було виготовлене пристосоване як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення в тому числі й збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошкодження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про проведення судового засідання без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про проведення судового засідання за її відсутності, проти арешту майна не заперечує.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідча суддя, ознайомившись з клопотанням, дослідивши матеріали, яким обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

05 червня 2023 року старшим слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 проведено огляд місця події в приміщенні службового кабінету № 312 за адресою: вул. В. Черчилля, 2, м. Київ, в якому перебував ОСОБА_4 в присутності понятих, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung A 31».

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Постановою слідчої СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 06 червня 2023 року вказаний мобільний телефон марки «Samsung A 31» з чохлом чорного кольору перепакований в спец пакет KIV1118475 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002042 від 05.06.2023.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Положеннями ст. 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідча суддя дійшла до переконання про обґрунтованість заявлено клопотання, яке відповідає переслідуваним завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 26, 98, 100,170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події від 05.06.2023 в приміщенні службового кабінету № 312 за адресою: вул. В. Черчилля, 2, м. Київ, в якому перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон «SamsungA 31» з чохлом чорного кольору, з забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 09 год 20 хв 15 червня 2023 року

Слідча суддя: ОСОБА_1