Справа № 390/637/23
Провадження № 1-кп/390/312/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2023 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 16.03.2023, стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Аджамка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянин України, українець, одружений, працює на посаді охоронця ФГ «Покровське», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України,

встановив:

Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, за наступних обставин:

відповідно до ст. 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради - представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу Депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до постанови Покровської сільської виборчої комісії № 55 від 27.10.2015 «Про визнання депутатів обраними» ОСОБА_5 на підставі протоколу про результати виборів депутатів Покровської сільської ради в одномандатному виборчому окрузі № 10, визнаний обраним депутатом Покровської сільської ради сьомого скликання.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_5 з 27.10.2015 являвся депутатом Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання та згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, повноваження якого припинилися 20.11.2020 в день відкриття першої сесії Первозванівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області восьмого скликання.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 04.12.2020 № 1074-ІХ, який набув чинності з 30 грудня 2020 року, доповнено Кримінальний кодекс України статтею 366-3 та встановлено кримінальну відповідальність за умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до ст. 366-3 КК України суб`єктами декларування у цій статті та статті 366-3 цього Кодексу є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що діяло до моменту закінчення у ОСОБА_5 повноважень депутата сільської ради, затверджено форму декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в», «г» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ч. 1 Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Реєстрі.

З наведених вище норм законодавства слідує, що ОСОБА_5 як особа, яка припиняє повноваження, пов`язані з виконанням функцій місцевого самоврядування та після припинення таких повноважень, зобов`язаний був не пізніше 00 годин 00 хвилин 01.04.2021 подати декларацію після звільнення.

Згідно із відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-06/90286-21 від 22.12.2021 встановлено, що ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом 2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», жодних дій не вчиняв.

Відповідно до рішення двадцять восьмої сесії депутатів Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання № 368 від 01.03.2019 ОСОБА_5 ознайомлений із вимогами законодавства України щодо декларування майна, доходів, витрат і зобов`язань фінансового характеру.

Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , будучи депутатом Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, був ознайомлений особисто в усній формі неодноразово із пам`яткою про вимоги Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання декларації, в тому числі щодо подання декларації після припинення повноважень депутата до 01 квітня наступного року після їх припинення та із кримінальною відповідальністю за умисне неподання суб`єктом декларування декларації.

Таким чином, ОСОБА_5 було достовірно відомо про передбачений законодавством його обов`язок, як депутата Покровської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області до 01.04.2021 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_5 , нехтуючи покладеними на нього обов`язками щодо декларування, всупереч вимогам Кримінального кодексу України, Закону України «Про запобігання корупції», рішення «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік та не подав її у визначений законодавством термін, тобто до 00 годин 00 хвилин 01.04.2021.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, це було кримінальним проступком, строк притягнення до відповідальності за який сплинув у квітні 2023 року. Тому є підстави для закриття вказаного кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час підготовчого судового засідання підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Суд, заслухавши думки сторін, дійшов таких висновків.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК України).

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Крім цього, у постанові Великої палати Верховного суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17) вказано, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Санкція ст. 366-3 КК України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення ) передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Законом № 1576-IX від 29.06.2021 були внесені зміни до Кримінального кодексу України та посилена відповідальність, зокрема, за ст. 366-3 КК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

ОСОБА_5 повинен був подати декларацію до 00 год. 00 хв. 01.04.2021. Тобто кримінальне правопорушення було вчинене в той час, коли діяла попередня редакція закону про кримінальну відповідальність згідно із Законом № 1074-IX від 04.12.2020. Згідно зі статті 12 КК України на той час вказане правопорушення було кримінальним проступком, за яке передбачена відповідальність менш сувора, ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Отже, за правилом ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Законом № 1576-IX від 29.06.2021 було погіршено становище особи.

Таким чином, суд вважає, що при розгляді клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у цьому випадку необхідно керуватися законом про кримінальну відповідальність, який був чинним на момент вчинення правопорушення (а саме в редакції згідно із Законом № 1074-IX від 04.12.2020), який надає можливість звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи наведене, на час судового розгляду у цьому кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився дворічний строк давності, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Разом з тим, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених частинами 2, 3 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальним проступком, та з моменту вчинення інкримінованого кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження за ст. 366-3 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

З огляду на викладене, на підставі ст. 49, ст. 366-3 КК України, керуючись ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ст. 314, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 16.03.2023 стосовно ОСОБА_5 за ст. 366-3 КК України, у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1