У Х В А Л А

Справа № 183/9525/23

№ 1-кс/183/2570/23

21 серпня 2023 року м.Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000372, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У клопотанні, яке надійшло на розгляд слідчому судді в рамках досудового розслідування кримінального провадження слідчий росить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :13:001:0136; земельну ділянку площею 5.12 га з кадастровим номером :16:003:0011; автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», державний номер « НОМЕР_1 », № кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням у вищезазначеному кримінальному провадженні встановлено, що з березня 2022 року, але не пізніше 30.06.2022 (більш точна дата та час під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_5 перебуваючи на території смт. Білокуракіне Сватівського району Луганської області, яка з березня 2022 року тимчасово окупована ЗС країни-агресора РФ, будучи громадянином України та працівником правоохоронного органу поліцейським ізолятору тимчасового тримання № 3 ГУНП в Луганській області, діючи умисно та добровільно, зустрівся з представниками так званої «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, які запропонували йому безперешкодно перейти на сторону окупанта, тобто на бік ворога України у воєнний час, та здійснювати подальшу «службу» у одному із структурних підрозділів «Міністерства внутрішніх справ ЛНР» (далі «МВС ЛНР») окупаційної адміністрації РФ.

Далі ОСОБА_5 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно надав згоду представникам так званої «ЛНР», що є частиною окупаційної адміністрації країни-агресора РФ, на свій безперешкодний вступ до незаконно створеного структурного підрозділу «МВС ЛНР», а саме так званого «Білокуракінського районного відділу внутрішніх справ МВС ЛНР» (мовою оригіналу - «Белокуракинского РОВД МВД ЛНР», далі «Білокуракінський РВВС МВС ЛНР»), роботу якого організовано в незаконно захоплених адміністративних будівлях Білокуракінського РВП ГУНП в Луганській області, розташованих за адресою: смт. Білокуракіне Луганської області, вул. Паркова, 25, тобто ОСОБА_5 таким чином перейшов на бік ворога, усвідомлюючи при цьому те, що в період триваючого збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Після чого, ОСОБА_5 розпочав свою «службу» у вказаному структурному підрозділі так званого «МВС ЛНР» окупаційної адміністрації РФ - «Білокуракінському РВВС МВС ЛНР», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні державної зради, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція цієї статті передбачає покарання з конфіскацією майна. Тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на земельну ділянку, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Прокурор у судове засідання не з`явився. На підставі положень ч.2 ст.172 КПК України питання про арешт майна вирішується без повідомлення підозрюваного.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 172 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000372 від 25.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

13.10.2022 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за підозрюваним ОСОБА_5 на праві приватної власності зареєстровано право власності на дві земельні ділянки, на які прокурор просить накласти арешт. Також, згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Луганській області, за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано право власності на автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», державний номер « НОМЕР_1 ».

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою повідомлено про підозру ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, вищезазначені земельні ділянки та автомобіль належать підозрюваному на праві власності, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :13:001:0136;

- земельну ділянку площею 5,12 га з кадастровим номером :16:003:0011;

- автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO LANOS», державний номер « НОМЕР_1 », № кузова НОМЕР_2 .

Згідно положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення та виконується негайно.

Слідчий суддя ОСОБА_1