ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1385/20

Провадження № 11-кп/4820/431/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 30 березня 2018 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого охоронцем ТОВ «Епіцентр», одруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей,

якого визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Судом першої інстанції встановлено наступне.

Обвинуваченим ОСОБА_7 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_7 , перебуваючи відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 156 о/с від 02.07.2016 року на посаді оперуповноваженого СКП Шепетівського відділу поліції Головного управління НП в Хмельницькій області зі спеціальним званням «старший лейтенант поліції» та відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу - поліцейським.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

30.03.2018 року близько 14.00 год. ОСОБА_7 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_8 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, зайшов на подвір`я будинку та незаконно проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, перебуваючи у веранді вказаного будинку, ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 без жодних пояснень кулаком правої руки умисно наніс 1 удар в область лівої сторони обличчя останнього, спричинивши ОСОБА_8 тупу черепно-лицьову травму у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя та струсу головного мозку, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Внаслідок нанесеного удару ОСОБА_8 втратив рівновагу та повалився на стіну коридору і на декілька секунд втратив свідомість.

В подальшому, ОСОБА_7 продовжуючи неправомірні дії, перемістився з веранди до коридору будинку та потягнув ОСОБА_8 обома руками на себе та, схопивши за праву руку, виштовхнув останнього з коридору на веранду. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 впав передньою частиною тіла на підлогу веранди.

Одразу після цього ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 і умисно наніс 1 удар правою ногою в ліву скроневу ділянку обличчя, спричинивши ОСОБА_8 тупу черепно-лицьову травму у вигляді підшкірного крововиливу лівої навколо-очної ділянки обличчя та струсу головного мозку, яка за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, 1 удар правою ногою в ділянку лівого ока, а також 1 удар правою ногою в область лівої скроневої частини голови, 1 удар правою ногою по лівій кисті, в той час як потерпілий прикривав голову руками від нанесення ударів, 1 удар лівою ногою в область правого плеча, спричинивши тупу закриту травму правого плечового суглобу з тілесними ушкодженнями у вигляді перелому зовнішньої частини головки плечової кістки та перелому переднього краю суглобового відростку лопатки з пошкодженням суглобової «губи», які за своїм характером належать до середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, 1 удар лівою ногою в область черевної порожнини праворуч в місце фізіологічного розташування печінки та 1 удар лівою ногою в область черевної порожнини праворуч в місце фізіологічного розташування серця, а також 3 удари правою ногою в нижню частину лівої гомілки, спричинивши тупі травми лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок із тілесними ушкодженнями у вигляді підшкірних крововиливів лівого передпліччя та лівої гомілки, садна шкіри передньої поверхні нижньої третини лівої гомілки, які за своїм характером належить до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , прохає вирок скасувати та кримінальне провадження закрити на підставі ч. 3 п. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Потерпілий ОСОБА_8 в апеляційній скарзі прохає скасувати вирок у частині призначеного покарання та стягнення моральної шкоди та постановити новий вирок.

До початку судового розгляду захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали клопотання щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України за спливом строку давності на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали клопотання; прокурора, який не заперечував проти задоволення заявленого клопотання; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, а вирок суду слід скасувати, за таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Потерпілий ОСОБА_8 належним чином повідомлен про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 3 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули 5 років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Колегія суддів зазначає, що статтею 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину; протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Колегією суддів встановлено, що за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження, відповідно вирок не набрав законної сили, а з моменту вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_7 минуло більше п`яти років; захисник та обвинувачений заявили клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження; обвинувачений не заперечував проти такого закриття.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2023 року (справа № 735/1121/20 № 13-26кс22) було зазначено наступне. Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним. Частиною першою статті 49 КК України встановлено диференційовані строки давності, тривалість яких є пропорційною тяжкості кримінального правопорушення й суворості покарання.

Колегія суддів вбачає наявність підстав для застосування ст.49 КК України. Санкцією ч. 1 ст. 122 КК України (в редакції Закону України № 1707-VI від 05.11.2009) передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України це кримінальне правопорушення з 22.11.2018 року віднесено до нетяжких злочинів, в редакції Закону № 4025-VIвід 15.11.2011 року відносилось до злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - уразі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

На момент апеляційного розгляду з дня вчинення (30.03.2018) обвинуваченим вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (в редакції Закону України № 1707-VI від 05.11.2009) минуло понад 5 років.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову колегія суддів зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, колегія суддів дійшла висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - скасувати.

На підставі ч. 1 п. 3 ст. 49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000349 від 30 березня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності на підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов цивільного позивача - потерпілого ОСОБА_8 до цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу - потерпілому ОСОБА_8 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: