Провадження 1-кп/193/118/23
В И Р О К

іменем України

01 вересня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000157 від 29.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки автомобільної роти підвозу боєприпасів в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , 29 червня 2023 року близько 01 год. 00 хв., перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-Х1У, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з метою продемонструвати свою уявну перевагу та завдати фізичний біль, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання та знаходячись на відстані приблизно 1 метра від останнього, який вийшов з території власного домоволодіння, наніс один удар в область голови зверху вниз ОСОБА_6 заздалегідь заготовленим та привезеним з собою предметом, схожим на биту. Внаслідок чого, ОСОБА_6 не втримавши рівновагу впав на поверхню грунту, проте ОСОБА_3 продовжуючи свою злочину діяльність спрямовану на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, наніс ще два удари предметом схожим на биту в область лівої лопатки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом кісток основи, склепіння та лицьового черепу з розповсюдженням на стінки лівої орбіти; лівобічні епідуральні гематоми малих об`ємів лобної і тім`яної областей; забій головного мозку; забій та емфізема м`яких тканин скальпу та обличчя ліворуч; гемосинус; помірна емфізема клітковини лівої орбіти; пара орбітальна гематома ліворуч, які виникли від ударної дії зі значною силою, тупого твердого предмета (предметів) з обмежуючою контактуючою поверхнею, що мав (мали) жорстку тверду конструкцію, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою як такі, що небезпечні для життя; оцінюються у сукупності і розділенню по ступеню тяжкості кожне окремо не підлягають.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження небезпечне для життя на момент заподіяння.

На досудовому розслідуванні між сторонами кримінального провадження прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , 10.08.2023 було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як встановлено у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 надав заяву, згідно змісту якої останній надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 з іспитовим строком. Цивільний позов заявляти не бажає. Враховуючи зміст заяви, потерпілому відомо про укладення угоди обвинуваченого з прокурором, з його змістом потерпілий ознайомлений та проти його затвердження не заперечує, про що свідчить відповідна письмова заява останнього.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ця угода за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470,472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 121 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, які йому зрозумілі та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Злочин вчинений обвинуваченим відноситься до категорії тяжких.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерних обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, приймає участь в забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку Російської Федерації проти України, позитивно характеризується як за місцем несення військової служби, так і за місцем постійного проживання, повністю усвідомив скоєне та критично ставиться до своїх дій, відтак суд вважає, що узгоджене сторонами покарання, цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України з призначенням його узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі з можливістю звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

При чому тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, якого звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються винятково судом.

Відтак, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, слід покласти обов`язки, передбачені частиною другою та третьою цієї статті, необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

На досудовоому розслідуванні стосовно обвинуваченого за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30.06.2023 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та визначено обов`язки згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, строк дії яких сплив 30.08.2023, тому з огляду на те, що сторони провадження не заявили клопотання про продовження/заміни відносно нього раніше обраного запобіжного заходу, суд вважає, що такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити, проте без визначення обов`язків переждбачених ст. 194 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до приписів п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.08.2023 між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.2 ч.3, п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити той же - особисте зобов`язання.

Речові докази: биту червоного кольору з написом "Зубна фея", залишки змивів на фравгментах марлі, які перебувають у камері схову речових доказів ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області (а.с. к.п. 196), - знищити;

Матеріали кримінального провадження №0000157 від 29.06.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1232/23 (провадження №1-кп/193/118/23).

З підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження теж мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1