Справа № 638/6780/23
Провадження № 1-кп/638/1430/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004 від 20.01.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайськ Первомайського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2КК України, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор просив щодо ОСОБА_5 продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не залишати своє житло цілодобово, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В нічний час з 22.00 години до 07.00 години ранку без дозволу прокурора, суду, при зміні місця перебування повідомити завчасно суд, прокурора, здати для зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон при його наявності.

У клопотанні прокурор вказує, що що ОСОБА_5 обвинувачується у поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК Українию. Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування до обвинувачуваного міри запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам - спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Прокурор вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджуються тим, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, це може спонукати обвинувачуваного переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім нього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій, це може спонукати ОСОБА_5 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, враховуючи що ОСОБА_5 відомо місце мешкання свідків, може здійснювати тиск та незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню. Відтак прокурор вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 інший, більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт в певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання. Просив суд звернути увагу на те, що він не має наміру переховуватися.

Захисник ОСОБА_4 просив суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання та звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту в певний час доби на інше більш м`яке. Вказав, що ОСОБА_5 є намісником монастиря Ізюмської єпархії Української православної церкви, тому він не порушує вимог закону та не має наміру порушувати визначені судом обмеження щодо пересування, проте у ОСОБА_5 . ОСОБА_5 керується Євангельськими законами, тому не може порушувати закон. Крім того захисник звернув увагу суду, що обвинувачений не може впливати на свідків, тому, що свідки вказали на невинуватість обвинуваченого. Проси відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Вивчивши надані докази, вислухавши думки учасників судового розгляду, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального правопорушення, питання винності чи невинності в скоєні злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа злочин, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, про обрання якого слідчим та прокурором заявлено клопотання.

На підставі вищевикладеного, можливо зробити висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків покладених відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 17 травня 2023 року, яка залишена без змін апеляційною інстанцією.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби стосовно ОСОБА_5 не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1 ч. 1 ст. 177КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як підозрюваний обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі та даними про особу обвинуваченого, який на момент розгляду клопотання офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання захисника, про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не повязаного з домашнім арештом, адже застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, передують умови, наведені в КПК України, які або не надані або не спростовані. Тому суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання. Наведені у клопотанні причини зміни запобіжного заходу не можуть свідчити про необхідність заміни раніше обраного запобіжного заходу.

Враховуючи існування ризику, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний проміжок часу, за місцем проживання.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Суд врахував вагомість наявних доказів про вчинення обвинувавченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, тому зважаючи на це, може переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому суд обирає для ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують обраний раніше запобіжний захід. Вказані ризики- є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурора. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 складено з порушеннями, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, текст обвинувального акту механічно скопійований з повідомлення про підозру, не коректно та не зрозуміло викладені фактичні обставини кримінального правопорушення. Мотивувальна частина обвинувального акту містить, на думку захисника, непотрібну інформацію, яка не стосується ОСОБА_5 , не сформульовано яким чином виник у ОСОБА_5 умисел на вчинення кримінального правопорушення. Проси обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 повернути прокурору Борівського відділу Ізюмської прокуратури ОСОБА_3 для виправлення недоліків.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор заперечував проти вказаного клопотання, вказав, що при складенні та направленні в суд вказаного обвинувального акту дотримані вимоги КПК України, тому підстав для задоволення вказаного клопотання не має.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає вказане клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, дане процесуальне рішення повинно містити опис передбачених ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належить подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Суду не доведено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, закріпленої у п. 34 рішення ЄСПЛ у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008, у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення ЄСПЛ від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79).

Крім того, ЄСПЛ нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення ЄСПЛ від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 52; рішення ЄСПЛ від 25.07.2000 у справі «Матточіа проти Італії», п. 58; рішення ЄСПЛ від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п. 34).

Всі твердження про порушення прав ОСОБА_6 носять загальний характер, та не свідчать про порушення прав ОСОБА_5 при складанні та направленні до суду обвинувального акту.

Посилання захисника ОСОБА_4 на те, що не доведено умислу та винності ОСОБА_5 не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належить подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Всі вказані обставини вказані в обвинувальному акті.

Сторона захисту не змогла довести необхідність повернення кримінального провадження прокурору.

Доводи сторони захисту суд не приймає на підставі ч. 6 ст. 22 КПК України, згідно якої суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Захистом не доведено, що подальший розгляд вказаного кримінального провадження за вказаних в клопотанні обставин унеможливиться.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив, що підстав для закриття, зупинення провадження немає, у справі є всі необхідні для розгляду в судовому засіданні матеріали, а тому прокурор вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, а також вказав про необхідність виготовлення досудової доповіді за вказаним кримінальним провадженням.

Обвинувачений заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Адвокат просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений у відповідності до вимог КПК України і підстав для його повернення прокурору немає. Кримінальне провадження за вказаним обвинувальним актом підсудне Дзержинському районному суду міста Харкова у відповідності до ст. 32 КПК України.

Підстав для закриття провадження чи повернення його прокурору немає.

Судом не встановлені порушення вимог КПК України, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду.

Таким чином, є підстави для призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 до судового розгляду.

Судовий розгляд по цій справі здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки підстав для здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, судом не встановлено.

З`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд встановлює, що судовий розгляд підлягає проведенню за участі прокурора, обвинуваченого, адвоката.

Відповідно ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.314-316,336, 369 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час, а саме заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час, а саме з 22:00 год по 07:00 год. ранку, без дозволу прокурора, суду, на строк 60 днів, тобто до 12.11.2023 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час, а саме з 22:00 год. по 07:00 год. ранку, без дозволу прокурора, суду, при зміні місця перебування повідомити завчасно, суд, прокурора;

- здати для зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон при його наявності.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на працівників Ізюмського РУП Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташоване за адресою: Харківська область, м. Ізюм, пров. Георгіївський, 4.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Доручити Ізюмському міськрайонному відділу Центру пробації в Харківській області ( Харківська область м. Ізюм), лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, скласти досудову доповідь стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити строк складання досудовий доповіді 10 (десять) днів з моменту отримання ухвали.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні провадження за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 436-2 КК України, на 11 годину 45 годину на 20 вересня 2023 року в залі суду № 6 Дзержинського районного суду міста Харкова за адресою: м. Харків, проспект Перемоги, 52-в.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 12 вересня 2023 року.

Головуюча суддя ОСОБА_7 .