ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/567/23 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 953/2744/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2023 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002593 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2023 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Державній установу «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб - до 15.06.2023 включно, без визначення застави.

Визначено строк дії ухвали до 15.06.2023 включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваної ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застосування застави чи домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді постановлено з істотним порушенням норм кримінально процесуального законодавства.

Посилається, що при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував відсутність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки у своєму клопотанні слідчий зазначав про те, що свідки вже були допитані.

Вважає, що повідомлена підозра є необґрунтована, ґрунтується на непрямих доказах та вручена неналежною особою.

Звертає увагу суду на ті обставини, що в матеріалах клопотання, в тому числі матеріалах НСРД взагалі відсутні будь-які докази та відомості щодо зв`язків ОСОБА_8 з представниками країни агресора або інших країн.

Захисник підозрюваної вважає, що прокурором в повному обсязі не доведено, що заявлені в клопотанні ризики існують в повному обсязі та мають свою актуальність. Також прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів непов`язаних з тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваної процесуальних обов`язків.

Просить врахувати, що підозрювана ОСОБА_8 тримається під вартою з 20.01.2023, раніше не судима, має на утримання неповнолітню дитину та літню матір 1944 року народження, має стійкі соціальні зв`язки, позитивну репутацію, постійне місце проживання, незадовільний стан здоров`я, має ІІ групу інвалідності з індивідуальною програмою реабілітації.

З врахуванням даних про особу підозрювану, захисник вважає, що до ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням певних обов`язків або визначити розмір застави, який зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, яких заперечував проти задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Продовжуючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя виходив з тих обставин, що під час досудового слідства встановлено та підтверджено у судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, також слідчий суддя оцінив сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється. Слідчий суддя дійшов висновку про те, що на час розгляду поданого клопотання, ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. Також слідчий суддя врахував обставини, які характеризують ОСОБА_8 , однак дійшов висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З такими висновками слідчого судді щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваної ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції погоджується та вважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам статті 196 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України, який відповідно до частини 6 статті 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та тих обставин, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, спрямованого на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні існує беззаперечно суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що в свою чергу, призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції, оцінюючи сукупність обставин, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним та вважає, що порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_8 відповідає вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені додані слідчим до клопотання матеріали про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів наявності ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на те, що враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги ті обставини, що більшість свідків у кримінальному провадженні, мешкають в одній територіальній громаді де мешкає ОСОБА_8 , частина свідків є підлеглими ОСОБА_8 , оскільки остання є сільським головою Наталинської сільської ради. За вказаних обставин, ОСОБА_8 може здійснювати вплив на свідків з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань.

Продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_8 слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, з яким цілком погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги захисника про вручення підозри неналежною особою, є безпідставними оскільки підозру ОСОБА_8 вручено прокурором ОСОБА_9 за дорученням керівника Харківської обласної прокуратури, що відповідає вимогам статей 278, 481 КПК України.

Щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів зав`язків ОСОБА_8 з представниками країни агресора або інших країн, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Матеріали, додані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 111 КК України.

Остаточна кваліфікація дій та доведеність вини підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінуються, підлягають з`ясуванню в процесі досудового розслідування та судового розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника підозрюваної про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків, та відомостей, які характеризують особу підозрювану, суд апеляційної інстанції приймає їх до уваги, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки ці обставини існували і на час вчинення кримінального правопорушення у якому вона підозрюється, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють вчинення дій підозрюваної, пов`язаних з вищенаведеними ризиками при обранні нею певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної про те, що ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я, має ІІ групу інвалідності з індивідуальною програмою реабілітації були предметом дослідження слідчим суддею, яким надано відповідну оцінку з якою погоджується й суд апеляційної інстанції.

На переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або визначення розміру застави, не вбачає.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді та призначення підозрюваній ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2023 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: