Справа № 759/5918/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4049/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (ВКЗ) - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Макарівського районного суду Київської області від 14.06.2021 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 місяці, яке повністю відбув 29.11.2021;

- вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2022 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2022 року, остаточно призначивши йому покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення майнового кримінального правопорушення, маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість, перебуваючи на іспитовому терміні, у денний час доби, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішив вчинити крадіжку, повторно, з проникненням в інше приміщення та в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_8 19.03.2023, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив повторно таємно викрасти майно, що належить ФОП « ОСОБА_10 »

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , 19.03.2023, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив приміщення пункту прийому вторинної сировини. Підійшовши до вказаного приміщення та переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановленого слідством предмету, відчинив вхідні двері та проник до вище зазначеного приміщення, звідки повторно таємно викрав:

- ваги товарні 30*40 НПВ 150 кг «GRUNHELM GSC-150», вартістю 1 784 грн. 35 коп.;

- чайник 1,8л «DELFA DK-3510 X», вартістю 300 грн. 00 коп.;

- тепловентилятор «Grunhelm FH-03 спиральний», вартістю 639 грн. 32 коп., а всього майна на загальну суму 2 723 грн. 67 коп.

Після чого, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, разом з викраденим майном.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в апеляційній скарзі просить скасувати його в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_8 за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.12.2022, остаточно призначивши йому покарання у виді 2 років 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ч.ч.1, 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні вказує, що обвинувачений свою вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і добровільно відшкодував шкоду, що вірно судом першої інстанції було враховано, як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому не встановлено.

За вказаних обставин, на думку захисника, зокрема враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, зважаючи на суму викраденого, відсутність претензій зі сторони потерпілої особи, покарання ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України можна призначити із застосуванням ст.69 КК України, та звільнити його він покарання на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які просили змінити вирок суду першої інстанції та застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, розлучений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше судимий, даний злочин вчинив під час іспитового строку, відношення обвинуваченого до скоєного, його поведінку під час та після скоєних злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Доводи захисника щодо наявності таких пом`якшуючих покарання обставин, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди, не знайшли свого підтвердження. Зокрема, обвинувачений після вчинення інкримінованих йому протиправних дій був викритий працівниками правоохоронного органу, а отже сам будь-яких активних дій, які б сприяли розкриттю вчинених ним кримінальних правопорушень не вчиняв.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: