Справа № 452/1095/23
Провадження № 1-кп/452/198/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

У зв`язку із воєнною агресією військ Російської Федерації на території України указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ. Крім цього, згідно із Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022 частково змінено статтю № 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного етапу в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 21 19-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ), та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 18.01.2023 року біля 09.00 год. перебуваючи по вул. Залізничній, 7 в с. Язи Самбірського району Львівської області, поблизу продуктового магазину «Кактус», маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер свого діяння та його наслідки, в умовах воєнного стану, підійшов до автомобіля марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований поряд вищевказаного магазину, в якому на той час знаходився потерпілий ОСОБА_6 , після чого відчинив ліву передню дверку автомобіля та відкрито викрав із лівого переднього сидіння мобільний телефон марки «Redmi 9» ІМЕІ 1 № НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_3 вартістю 4000 грн. із стартовим пакетом мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 вартістю 50 грн. з чохлом чорного кольору типу «книжка» вартістю 50 грн., який належить потерпілому, з метою втечі побіг по вул. Польовій с. Язи Самбірського району у напрямку ж/д переїзду.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, а саме тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у наведеному злочині визнав повністю та ствердив обставини вчиненого. Справді 18.01.2023 року біля 09.00 год. мали місце наведені в акті обставини, з якими він згідний повністю. У вчиненому щиро кається. Потерпілому він шкоду відшкодував, претензій той до нього немає.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, подав заяви, в яких зазначив, що обвинувачений добровільно 20.01.2023 року відшкодував йому в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, завдану у зв`язку із відкритим викраденням належного йому мобільного телефона, стартового пакета мобільного оператора зв`язку «Київстар», з чохлом чорного кольору типу «книжка», яке мало місце 18.01.2023 року біля 09.00 год. по АДРЕСА_2 . У нього немає будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого. Під час судового розгляду просив суд при обранні міри покарання до обвинуваченого, суворо його не карати та не обирати покарання, пов`язане із позбавленням чи обмеженням волі. Справу просив розглядати у його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні подав клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого із застави на особисте зобов`язання. В обґрунтування зазначив, що ухвалою слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2023 року у справі № 452/269/23, відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з правом внесення застави в розмірі 161 040, 00 грн. 21 січня 2023 року за ОСОБА_3 внесено заставу в наведеному розмірі, що підтверджується квитанцією № 18 від 21.01.2023 року. Заставодавцем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із моменту звільнення ОСОБА_3 з-під варти у зв`язку із внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вказаною ухвалою на підозрюваного ОСОБА_3 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено до 12 год. 40 хв. 19 березня 2023 року.

Проте, станом на даний момент судового розгляду справи, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий суддя при обранні виду запобіжного заходу, очевидно перестали існувати, а відтак і відсутні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як застава, з огляду на таке:

- можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду з огляду на усвідомлення міри покарання не існує та не може існувати, так як обвинувачений ОСОБА_3 з моменту звільнення з-під варти 23 січня 2023 року до теперішнього часу не вчинив жодної дії спрямованої на можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, навпаки обвинувачений завжди за першим викликом слідчого з`являвся у встановлений час та день, у визначене місце для проведення процесуальних дій, зокрема самостійно, дисципліновано і пунктуально прибув до Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» для проходження судової психіатричної експертизи, за викликом суду з`являвся у підготовче судове засідання Самбірського міськрайонного суду у цій справі, без будь яких зауважень щодо його належної явки.

Обвинувачений ОСОБА_3 належним чином, без жодного порушення, без жодного зауваження виконав усі покладені на нього обов`язки, згідно ухвали від 20 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу.

Викладені факти, які підтверджують беззастережне та бездоганне виконання обвинуваченим протягом майже чотирьох місяців покладених обов`язків, повністю спростовують існування такого ризику, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду, і свідчать про його високий рівень відповідальності та правової свідомості, адже у випадку наявності у обвинуваченого наміру переховуватись, він за такий період часу, як майже чотири місяці, його б зреалізував, або хоча б робив таку спробу;

-можливість незаконно впливати на потерпілого за даних фактичних обставин є фізично неможливою та алогічною, адже обвинувачений ОСОБА_3 негайно, ще 20 січня 2023 року в добровільному поряду відшкодував заподіяну шкоду, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, де повідомив та визнав, що обвинувачений відшкодував йому в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, завдану інкримінованим кримінальним правопорушенням, та просив суд при обранні міри покарання до ОСОБА_3 , суворо його не карати та не обирати покарання, пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений; потерпілий допитаний;

- щодо можливості вчинення іншого подібного кримінального правопорушення, то такий ризик не має жодних реальних передумов та підстав, враховуючи, що вже минуло майже 4 місяці з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, і з цього моменту ним не було вчинено не тільки кримінального правопорушення, а й жодного адміністративного правопорушення. Відповідно відсутні будь які реальні фактори чи мотиви для його вчинення і в майбутньому, зокрема до моменту набрання законної сили судовим рішенням у цій справі;

- можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином фізично є неможливою, адже дана справа перебуває вже на стадії судового розгляду, досудове розслідування закінчено, оголошено підозру, обвинувальний акт направлено до суду, всі слідчі дії проведено.

Обвинувачений повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток. Протягом всього періоду досудового розслідування та періоду судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 завжди проявляв належну процесуальну поведінку, без жодного порушення покладених на нього обов`язків, та без жодного вчинення правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, на переконання сторони захисту, за даних фактичних та юридичних обставин, застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, і відповідно наявні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Також захисник-адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, який відкритий у Національному банку України, внесеної застави в розмірі 161 040, 00 грн., згідно ухвали слідчого судді від 20.01.2023 року, що підтверджується квитанцією № 18 від 21 січня 2023 року, заставодавцем є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що нею надано згоду; та при призначенні кримінального покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 просив застосувати положення частини 1 статті 69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті 186 КК України, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В обґрунтування посилався на те, що обвинуваченому інкримінується відкрите викрадення мобільного телефону, стартового пакета мобільного оператора зв`язку «Київстар», з чохлом чорного кольору типу «книжка», загальною вартістю 4 100,00 грн. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.

Окрім, зазначених в обвинувальному акті, пом`якшуючих обставин, на думку сторони захисту, до таких обставин ще додатково слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, а також вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення в стані, коли він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 207 від 08.03.2023 року, виданий Львівською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України».

Таким чином, враховуючи зазначений висновок, за даних обставин наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 обмежено осудним, без застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням його особи, є повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в стані, коли він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Окрім, обставин, що пом`якшують покарання підсудного, при призначенні судом кримінального покарання, врахуванню підлягають також дані про особу підсудного, його вік, стан здоров`я,поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан тощо. За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст.12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Обставини, які б обтяжували покарання підсудного ОСОБА_3 - відсутні.

Сторона захисту вважає, що за наведених обставин, наявні правові підстави для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті186 КК України, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 186 КК України).

Щодо перерахування застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відкритий у Національному банку України, то слід зазначити, що як підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема листом-подякою за тривалу волонтерську допомогу Збройним силам України (вих. № 23/23/1 від 19.01.2023 р.) командира Військової частини НОМЕР_5 , підсудний ОСОБА_3 надавав тривалу безпосередню підтримку військовослужбовцям частини, забезпечував гостро необхідними матеріальними засобами і транспортом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , за згодою заставодавця ОСОБА_7 , вважає за необхідне підтримати Збройні сили України, а тому вважають за необхідне, щоб зазначені кошти в сумі 161 040,00 грн. були перераховані на відповідний рахунок для підтримки ЗСУ.

24 лютого 2022 року Національний банк України ухвалив рішення відкрити спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України. Таке рішення ухвалене у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, збройною агресією Російської Федерації та небезпекою для державної незалежності України, її територіальної цілісності. Реквізити офіційного спеціального рахунку, зазначені на офіційному веб-сайті Національного банку України (https://bank.gov.ua/ua/news/all/natsionalniy-bank-vidkriv-spetsrahunok-dlya-zboru-koshtiv-na-potrebi-armiyi) .

З урахуванням викладеного сформовано позицію підсудного та заставодавця, яка проживає разом із підсудним однією сім`єю у фактичному шлюбі, щодо негайного перерахування суми 161 040, 00 грн. сплаченої застави на спеціальний банківський рахунок Збройних Сил України.

З урахуванням нормативних приписів, повернення застави за вказівкою платника грошових коштів шляхом негайного їх перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, не суперечить загальним засадам кримінального провадження та є виправданим для виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, воєнні дії по всій території України, оголошення і проведення загальної мобілізації, беручи до уваги виконання підсудним усіх, покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на необхідність підтримання обороноздатності української армії з метою надання відсічі збройній агресії та сприяння обороні України шляхом максимально широкого залучення громадян України/грошових коштів для забезпечення воєнної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності держави, стримування і відсіч агресії, на думку сторони захисту, наявні підстави для перерахування на спеціальний рахунок Збройних Сил України застави, визначеної ухвалою від 20.01.2023 року.

Заставодавцем ОСОБА_7 подано до суду клопотання, в якому вона просить суд перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відкритий у Національному банку України, внесену заставу в розмірі 161 040, 00 грн., згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 січня 2023 року у справі № 452/269/23, що підтверджується квитанцією № 18 від 21 січня 2023 року, про що вона як заставодавець надає згоду. В обґрунтування посилалась на те, що вона більше трьох років проживає у фактичному шлюбі без реєстрації з обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно вказані кошти є їхньою спільною сумісною власністю. ОСОБА_3 надавав і надає тривалу безпосередню підтримку військовослужбовцям частини, забезпечував гостро необхідними матеріальними засобами і транспортом. З метою продовження реальної та систематичної волонтерської допомоги і підтримки ЗСУ обвинувачений ОСОБА_3 , за її згодою, як заставодавця, вважає за необхідне підтримати Збройні сили України, в зв`язку із чим необхідним є, щоб зазначені кошти в сумі 161 040, 00 гривень були перераховані на відповідний рахунок для підтримки ЗСУ.

Беручи до уваги подані стороною захисту клопотання та заслухавши думку учасників судового процесу, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2023 року, щодо ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 186 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою слід рахувати з моменту затримання, а саме 12 год. 40 хв. 18 січня 2023 року. Строк дії ухвали встановлено до 12 год. 40 хв. 19.03.2023 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 161 040 грн. В разі внесення застави на ОСОБА_3 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання. Термін дії обов`язків, покладених судом, визначено до 12 год. 40 хв. 19 березня 2023 року. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (а.с. 41-43).

Із повідомлення Львівської установи виконання покарань (№19) від 23.01.2023 року № 9/383 відомо про звільнення ОСОБА_3 з-під варти, у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_8 . Підтвердження про внесення застави з ТУ ДСА у Львівській області надійшло 23.01.2023 року (а.с. 44).

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Станом на даний момент судового розгляду справи, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий суддя при обранні виду запобіжного заходу, очевидно перестали існувати, а відтак відсутні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як застава. Обвинувачений ОСОБА_3 з моменту звільнення з-під варти 23 січня 2023 року до теперішнього часу не вчинив жодної дії спрямованої на можливість переховування від органів досудового розслідування або суду; належним чином, без жодного порушення та зауваження виконав усі покладені на нього обов`язки, згідно ухвали слідчого судді від 20.01.2023 року у справі №452/269/23. Беззастережне та бездоганне виконання обвинуваченим протягом майже чотирьох місяців покладених обов`язків, повністю спростовують існування такого ризику, як можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Також обвинувачений ОСОБА_3 ще 20.01.2023 року в добровільному поряду відшкодував заподіяну шкоду, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, де повідомив та визнав, що обвинувачений відшкодував йому в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, завдану інкримінованим кримінальним правопорушенням, та просив суд при обранні міри покарання до обвинуваченого, суворо його не карати та не обирати покарання, пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі;цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Минуло майже 4 місяці з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, і з цього моменту ним не було вчинено не тільки кримінального правопорушення, а й жодного адміністративного правопорушення. Протягом всього періоду досудового розслідування та періоду судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 завжди проявляв належну процесуальну поведінку, без жодного порушення покладених на нього обов`язків, та без жодного вчинення правопорушення.

Враховуючи викладене, є підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого із застави на особисте зобов`язання.

Як вбачається із висновку експерта № 149/2022-т від 26.01.2023 року, наданого на підставі постанови слідчого СВ Самбірського РВП ГУНП у Л/о від 19.01.2023 року у наведеному провадження, при судово - токсикологічній експертизі крові ОСОБА_3 методом газо-рідинної хроматографії - етилового, метилового, пропілового, бутилового і алілового спиртів не виявлено (а.с. 34).

Із висновку експерта № 150/2022-т від 01.02.2023 року відомо, що при судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_3 похідних барбітурної кислоти, похідних піразолону, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опію, димедролу, клофеліну, папаверину, сібазону, мета дону, похідних 1,4 бензодіазепінів, похідних фенотіазинового ряду, канабіноїдів, ефедрину, ефедрону, амфетаміну та його похідних не виявлено (а.с. 36-37).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 207 від 08.03.2023 року відомо, що у даний час ОСОБА_3 психічною хворою не страждає, шизотиповий розлад, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням і недоумством не страждав та не перебував у стані тимчасового чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв шизотиповий розлад. Наявні у нього, у першу чергу, порушення процесів мислення мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь та здатність регулювати свою поведінку. Тому в період інкримінованих йому дій він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (а.с. 38-40).

Також підлягає до задоволення клопотання захисника щодо перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відкритий у Національному банку України, внесеної заставодавцем ОСОБА_7 застави в розмірі 161 040 грн. 00 коп., оскільки не суперечить загальним засадам кримінального провадження та є виправданим для виконання завдань кримінального провадження. Обвинувачений та заставодавець вважають за необхідне підтримати ЗСУ про що висловили свою громадянську позицію.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

У наведеному провадженні слід враховувати фактичні обставини справи, повне визнання вини обвинуваченим, а також вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення в стані, коли він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №207 від 08.03.2023 року.

Суд також враховує дані щодо особи обвинуваченого, а саме: до кримінальної відповідальності він притягається вперше; раніше не судимий; адміністративних стягнень не має; на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває; має постійне зареєстроване місце проживання; за місцем реєстрації проживання характеризується позитивно; є працюючою особою, займається підприємницькою діяльністю (що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 19.01.2023 року)(а.с. 20); отримує доходи від підприємницької діяльності; потерпілий ОСОБА_6 подав до суду заяву, де повідомив та визнав, що обвинувачений відшкодував йому в повному обсязі матеріальну та моральну шкоду, завдану інкримінованим кримінальним правопорушенням, і просив суд при обранні міри покарання до ОСОБА_3 , суворо його не карати та не обирати покарання, пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений; обвинувачений ОСОБА_3 займається волонтерською діяльністю та надає матеріальну допомогу Збройним Силам України (що підтверджується долученим до справи листом-подякою від 19.01.2023 року) (а.с. 17-19).

Також суд бере до уваги процесуальну поведінку ОСОБА_3 у кримінальному провадженні: відсутність будь-яких претензії у сторони обвинувачення щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків; загальна вартість викраденого становить 4 100,00 грн., що є суттєво менше ніж мінімальна заробітна плата, яка становить 6 700,00 грн., тобто, завдана матеріальна шкода неправомірними діями не є істотною та 19.01.2023 р. добровільно відшкодована; злочин, вчинений обвинуваченим не є злочином насильницького характеру, корупційним злочином чи злочином, спрямованим на повалення державного ладу.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення інкримінованого кримінального правопорушення в стані, коли він не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; з урахуванням особи винного, а саме: його вік, стан здоров`я,поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан; за даних обставин, наявні правові підстави для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини 4 статті186 КК України, за якою кваліфіковано його дії, у вигляді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 України і призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт у формі ID-картки, запис №(УНЗР) 634, орган, що видав 8037, дата видачі 13.12.2019, РНОКПП НОМЕР_6 , із застави на особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Перерахувати на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України, відкритий у Національному банку України, внесену заставу в розмірі 161 040 (сто шістдесят одну тисячу сорок) грн. 00 коп., згідно ухвали від 20 січня 2023 року Самбірського міськрайонного суду Львівської області у справі №452/269/23, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000060 від 18.01.2023 року, що підтверджується квитанцією № 18 від 21 січня 2023 року, заставодавцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_7 , виданий Самбірським МВ ГУ ДМС України у Львівській області від 14.08.2014). (https://bank.gov.ua/ua/news/all/natsionalniy-bank-vidkriv-spetsrahunok-dlya-zboru-koshtiv-na-potrebi-armiyi) .

Для зарахування коштів у національній валюті: Банк: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_8 , , отримувач: Національний банк України.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 9» ІМЕІ 1 № НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_3 із стартовим пакетом мобільного оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 з чохлом чорного кольору типу «книжка» - вважати повернутим власнику ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя