Провадження №1-кп/127/415/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

дослідивши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 31.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено метадон, який в подальшому зберігав при собі без мети збуту.

В подальшому, 30 березня 2023 року, ОСОБА_4 рухаючись по парковій зоні неподалік КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», що знаходиться по вул. Пирогова, 109, що в м. Вінниця, близько 09 години 53 хвилин, був зупинений працівниками поліції роти поліції особливого призначення ГУНП у Вінницькій області. Після чого, в ході проведення огляду місця події 30 березня 2023 року, в період часу з 10 години 51 хвилин до 10 години 57 хвилин, ОСОБА_4 за добровільної згоди видав з лівої кишені куртки, в яку був одягнутий, паперову коробку з-під сірників, де знаходилася одна таблетка білого кольору, яку в подальшому було вилучено працівниками поліції.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-23/6373-НЗПРАП від 13.04.2023 в наданій на експертизу одній таблетці, міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. В одній таблетці масою 0,5026 г, маса метадону становить 0,0226 г.

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, оскільки він добровільно пройшов курс лікування, маючи на меті вилікуватись від наркоманії, а не ухилятись в такий спосіб від кримінальної відповідальності знаходився на стаціонарному лікуванні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно вчинив дане правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, однак на даний час став на шлях виправлення та пройшов курс лікування з метою позбутися залежності, тому просив суд задовольнити клопотання захисника та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 незважаючи на проходження ОСОБА_4 лікування, заперечував проти задоволення клопотання, тому що для звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України повинен бути встановлений діагноз наркоманія, а тому він вважає, що таким чином обвинувачений намагається уникнути від кримінальної відповідальності за скоєне, оскільки звернувся до лікаря лише після вручення підозри, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання захисника.

Допитаний в судовому засіданні лікар ОСОБА_6 суду повідомив, що ОСОБА_4 звернувся до лікарня, щоб пройти курс лікування, оскільки він має залежність від вживання наркотиків. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні, яке дало позитивний результат та на даний час лікування він не потребує. Також, лікар зазначив, що діагноз наркоманія і розлади психіки та поведінки є тотожними поняттями, однак за різними класифікаціями. Так, поняття наркоманія було зазначено в попередній редакції класифікацій хвороб, а згідно нової статистичної класифікації хвороб і проблем пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10) має назву розлади психіки та поведінки.

Заслухавши показання обвинуваченого, пояснення захисника та спеціаліста, думку прокурора, оцінивши докази, наявні в провадженні в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, та після роз`яснення йому судом, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є нереабілітуючою обставиною, підтримав клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 309 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК ( 2341-14 ) за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

З висновку №29 від 10.05.2023, вбачається, що ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (метадон) другий ступінь залежності, примусового лікування не потребує, оскільки з 09.05.2023 знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» №63 від 18.05.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні з 09.05.2023 по 18.05.2023, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, сидром залежності (F11,252) та добровільно пройшов курс лікування.

Дані обставини в судовому засіданні, також, були підтвердженні лікарем, який повідомив, що ОСОБА_4 добровільно звернувся для лікування до медичного закладу та пройшов курс лікування.

Позиція сторони обвинувачення з приводу того, що ОСОБА_4 не було встановлено діагноз наркоманія, не відповідає дійсності зважаючи на наступне.

Так, ч. 4 ст. 309 КК України передбачено звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, якщо особа добровільно пройшла лікування від наркоманії.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, а особа, хвора на наркоманію, це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Згідно Міжнародною класифікацією хворою, поняття наркоманія є застарілим, що також було підтверджено допитаним в судовому засіданні лікарем, який зазначив що розлади психіки та поведінки і наркоманія мають однакове значення.

В самому законі зазначено, що наркоманія є психічним розладом зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини, а згідно наданих суду документів ОСОБА_4 виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (метадон), та йому встановлено другий ступінь залежності, тому зважаючи на встановленні під час розгляду даного клопотання обставини, суд дійшов висновку, що зазначені поняття є тотожними.

Також, суд звертає увагу, що для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України, не має значення коли саме особа звернулась до медичного закладу. Той факт, що ОСОБА_4 вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для його звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього.

Враховуючи вищезазначене, розглянувши заявлене захисником клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до медичного закладу для лікування в зв`язку з вживанням наркотичних засобів, суд приходить до переконання, що клопотання захисника слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, закривши кримінальне провадження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, знявши на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт.

Керуючись ст. 44, 309 КК України, ст. 124, 126, 284, 285, 286, 288, 350, 370, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 31.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 1912 грн. у відшкодування вартості проведення експертизи.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області №127/9187/23 від 04.04.2023 скасувати.

Речовий доказ по кримінальному провадженню №0000138, а саме: речовини, які поміщені до спец. пакету Експертна служба МВС України 2599963 знищити, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: