ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1760/23

Провадження № 1-кс/210/1106/23

"10" травня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000041 від 20.03.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей або інших осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема останній раз:

- 14.09.2021 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2020 року - остаточно призначено до відбуття 4 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 30.12.2022 року із Солонянської ВК № 21 по відбуттю строку покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з клопотанням звернулася слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Президентом України підписано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, на підставі чого з 05:30 години 24 лютого 2022 року у Україні запроваджено воєнний стан, у період якого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за умисні корисливі злочини проти власності, зокрема останній раз 14.09.2021 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2022 року до відбуття остаточно призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 30.12.2022 року із Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, і маючи непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно, в умовах військового стану вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 17.03.2023 року приблизно о 17.10 годині, ОСОБА_5 прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП « ОСОБА_7 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де в останнього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельній залі вищевказаного магазину, маючи злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, під час дії воєнного стану, скориставшись короткочасною відсутністю працівниці в торгівельній залі магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_8 та відсутністю відвідувачів вищезазначеного магазину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи у торгівельній залі вищевказаного магазину, поза волею власниці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяв з робочого столу мобільний телефон XIАOMI 11т.8/128GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , з об`ємом пам`яті 8/128GB, білого кольору, в якому знаходились дві сім-картки, одна за номером НОМЕР_3 , друга сім-картка за номером НОМЕР_4 , в чорному силіконовому чохлі з малюнком дівчини із серцями.

Надалі ОСОБА_5 , продовжуючи користуватись відсутністю працівників та відвідувачів в торгівельній залі поспішно покинув приміщення магазину.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим, реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, тим самим обернувши викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, в результаті чого своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на 8333,33 гривен

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану», про що йому було повідомлено про підозру.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним Законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою - скоєння в умовах воєнного стану. Тому від тепер за вчинення злочинів в умовах воєнного або надзвичайного стану відповідальність стала більш жорсткою, та за крадіжку (таємне викрадення чужого майна) - порушнику загрожує позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також зазначив, що йому необхідне лікування.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний запобіжний ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника,дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі "Єлоєв проти України" (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення "законності" позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа "Буткевічюс проти Литви" (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

10 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000041.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_8 , показаннями свідка ОСОБА_9 , показаннями свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предмету від 04.04.2023 року, протоколом огляду оптичного диску 12.04.2023 року.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків, тому усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності. Вказане свідчить про його стійку злочину діяльність, разом з тим законних джерел доходу не має, та в зв`язку з чим вчиняє корисливі кримінальні правопорушення, тому зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інший злочин.

Крім того, слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_11 від 28 березня 2023 року відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000324 від 17.03.2023 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці до 26 травня 2023 року включно, проте ОСОБА_5 не дотримується вказаного запобіжного заходу, за місцем мешкання не перебуває, що підтверджується матеріалами перевірки (ЄО № 3573 від 02.04.2023, ЄО № 4032 від 12.04.2023, ЄО № 4233 від 17.04.2023, ЄО № 4286 від 18.04.2023, ЄО №4383 від 20.04.2023, ЄО № 4490 від 23.04.2023).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд, приходить до висновку, що підозрюваний може здійснити вплив на недопитаних під присягою свідків та потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор довів у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Згідно пункту 2 глави 2 розділу X Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України» від 14.06.2019 року № 1769/5, надання ув`язненим і засудженим медичної допомоги, у тому числі екстреної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині, здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 8, 107, 116 КВК, Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525 (із змінами), Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2014 року за № 990/25767 (із змінами).

Згідно пункту 3 глави 2 розділу X зазначеного Наказу, у СІЗО здійснюються медичний контроль за станом здоров`я ув`язнених і засуджених шляхом проведення медичних оглядів та обстежень, виявлення осіб, які потребують лікування та постійного медичного нагляду, проведення щодо них лікувально-оздоровчих заходів з метою збереження здоров`я і працездатності, амбулаторне і стаціонарне лікування відповідно до системи стандартів у сфері охорони здоров`я, клінічних протоколів надання медичної допомоги в порядку, передбаченому законодавством.

Враховуючи скарги підозрюваного ОСОБА_5 на погане самопочуття, погіршення стану здоров`я, суд вважає за необхідне зобов`язати ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3" звернутися до керівництва філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Дніпропетровській області невідкладно організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та з визначенням можливості лікування виявлених хвороб в умовах тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 липня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 на строк до 07 липня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілою по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Зобов`язати філію Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Дніпропетровській області організувати проведення медичного обстеження підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в разі необхідності ЗАБЕЗПЕЧИТИ ПРОВЕДЕННЯ його лікування з урахуванням результатів огляду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 07 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 10 травня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1