КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження № 0001221, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав про ______________________________________________________________________________

Справа № 753/6875/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3207/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, яка підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

На переконання апелянта, ОСОБА_8 відомо про факт проведення ревізії діяльності підконтрольному йому підприємства та факт встановлення порушень, зокрема і щодо безпідставного нарахування премій та надбавок, про що свідчать його пояснення у матеріалах ревізії.

Крім того, підозрюваному відомо про факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, оскільки у даному кримінальному провадженні він надавав пояснення, а також останній був обізнаний про факт проведення судової економічної експертизи у кримінальному провадженні за результатами проведеного аудиту підконтрольного йому підприємства, оскільки предметом розгляду експертом була документація щодо діяльності державного підприємства.

Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_8 мав можливість виїжджати за кордон, навіть у період дії обмежень на виїзд осіб чоловічої статі за межі території України, зокрема, як убачається із відомостей щодо перетину кордону ОСОБА_8 , останній виїхав за межі території України 18.03.2022 та повернувся 14.06.2022, саме на цей проміжок часу припадає момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початок досудового розслідування. Через 3 дні підозрюваний знову виїхав за межі України, де перебував до 19.11.2022, а саме до моменту завершення економічної експертизи у даному кримінальному провадженні.

На думку прокурора, ОСОБА_8 після повернення на територію України 19.11.2022 могло стати відомо про факт проведення експертизи, а також про наявність позитивного висновку експерта, який підтвердив факт завдання збитків інтересам державного бюджету.

Крім того, у цей період часу слідчими вчинялись дії по встановленню його місцезнаходження, однак останній не використовував абонентський номер, не виходив на зв`язок, не з`являвся за викликами слідчого.

Таким чином, усвідомлюючи факт відкриття даного кримінального провадження та проведення слідчих дій у ньому, а також можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, 08.12.2022 ОСОБА_8 виїхав за межі території України та після цього не повернувся.

Після повідомлення про підозру ОСОБА_8 органом досудового розслідування вжито усіх можливих заходів по встановленню його місцезнаходження.

Також, апелянт вказував на те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, підозрюваний, у разі обізнаності про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності, може безперешкодно виїхати за межі території України, що він фактично і вчинив.

ОСОБА_8 займав посаду керівника структурного підприємства у системі Державної прикордонної служби, що давало йому змогу спілкуватись, у тому числі і з керівником Державної прикордонної служби чи представником потерпілого, а тому він може незаконно на них впливати з метою відмови їх від надання свідчень, чи надання свідчень, які сприятимуть останньому в уникненні покарання.

Крім того, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді керівника, затверджував бухгалтерські відомості, які стали підставою для нарахування премій і доплат не тільки йому, а іншим підлеглим йому особам, що доводить факт приязних стосунків останнього з ними та свідчить про можливість на них вплинути. Раніше зазначені особи у рамках цього кримінального провадження можуть набути статус свідків, оскільки досудове розслідування ще не завершене.

Посилання слідчого судді на відсутність свідків у кримінальному провадженні і використання цього факту як підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого, на думку апелянта, є виходом за межі його компетенції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001221 від 05.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2015 році було здійснено передачу цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури», , (далі - підприємство) та було зараховано до сфери управління Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - адміністрація).

Наказом адміністрації від 30.04.2015 № 94 було затверджено нову редакцію статуту підприємства. Згідно статуту, підприємство розпоряджається коштами на будівництво та виконання інших завдань, що покладені на нього, в установлених межах та порядку, раціонально розподіляє їх та контролює цільове використання (п.3.5). Держава та уповноважений орган управління не несуть відповідальність за зобов`язаннями підприємства (п.3.6).

Відповідно до п. 4.1 статуту, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Майно підприємства, зокрема, становлять оборотні та необоротні активи, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства (п.4.2). Контроль за ефективністю використання та обліком закріпленого за підприємством майна здійснює уповноважений орган управління - адміністрація Державної прикордонної служби України (п.4.7).

Управління діяльністю підприємства здійснюється відповідно до статуту, згідно якого ним управляє директор, який підзвітний та підконтрольний уповноваженому органу управління - адміністрації (п.п. 7.1, 7.2). Наймання та звільнення директора підприємства здійснюється адміністрацією шляхом укладення та розірвання з ним контракту у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Джерелом формування фінансових ресурсів підприємства є прибуток (дохід), амортизаційні відрахування, кошти, отримані від продажу цінних паперів, підприємств, організацій та інших надходжень, включаючи централізовані капітальні вкладення, кредити (п.5.10). Фонд оплати праці створюється в розмірах, що визначаються згідно законодавства (п.5.8). Використання фондів здійснюється відповідно до фінансових планів підприємства (п.5.11).

Відповідно до розділу 6 статуту, підприємство має право, зокрема, самостійно встановлювати чисельність працівників, затверджувати штатний розпис на підставі фонду оплати праці, передбаченого фінансовим планом. Керівний склад підприємства затверджується директором, за погодженням з адміністрацією (п.6.1.4).

Згідно розділу 6 статуту, підприємство зобов`язане: складати і виконувати річний фінансовий план на кожен наступний рік; здійснювати бухгалтерський облік, вести фінансову, статистичну звітності; додержуватися фінансової дисципліни та інше.

Відповідно до розділу 7 статуту, директор несе повну відповідальність за додержання законодавства, стан та діяльність підприємства, виконання покладених на нього завдань; забезпечує ефективне використання та збереження майна, переданого підприємству; розпоряджається коштами; обирає форму і систему оплату праці, установлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, посадових окладів, винагород, надбавок і доплат; підписує фінансову звітність; разом з головним бухгалтером несуть персональну відповідальність за організацію/порядок ведення і достовірність бухгалтерського обліку та статистичної звітності, формування та виконання фінансових планів; виконує умови укладеного з адміністрацією трудового контракту.

Встановлено, що 10.02.2020 адміністрацією ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» та ОСОБА_8 було укладено контракт, та призначено ОСОБА_8 на посаду директора ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» на термін з 17.02.2020 по 16.02.2021.

У подальшому, наказом Голови Державної прикордонної служби України (Голови Адміністрації) від 13.02.2020 №145-ОС «Про особовий склад», відповідно до вищезазначеного контракту, на посаду директора Державного підприємства «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» призначено ОСОБА_8 з 17.02.2020 по 16.02.2021.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України (Голови Адміністрації) від 17.02.2021 №144-ОС «Про особовий склад» дію строкового трудового договору з ОСОБА_8 продовжено на термін з 17.02.2021 по 16.02.2022.

У ході досудового розслідування встановлено, що на виконання наказу адміністрації від 30.07.2021 №АГ-378/0/81-21 управлінням внутрішнього аудиту було проведено ревізію діяльності ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» за період з 01.01.2020 по 31.07.2021.

У періоді, що підлягав аудиту, була проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.01.2016 по 30.04.20.20, що відображено у акті ревізії від 27.08.2020 №08-21/14. У ході ревізії встановлено, що фінансовими порушеннями заподіяно матеріальну шкоду державі на загальну суму 4 716 492,94 грн.

Окремо, у ході проведення ревізії встановлено, що у ході перевірки правильності нарахування заробітної плати працівникам Державного підприємства виявлено факт переплати на загальну суму 301 848,42 грн., що спричинило надлишкове нарахування внесків до бюджету та державних цільових фондів, а саме: податку на доходи фізичних осіб - на загальну суму 54 332,72 грн., військового збору - на загальну суму 4 527,72 грн., єдиного соціального внеску - на загальну суму 66 406,64 грн. Загальний розмір збитків складає 368 266,06 грн.

Відповідно до висновку експерта від 22.09.2022 №СЕ-19/111-22/21555- ЕІК, за результатами судово-економічної експертизи, документально підтверджується завдання матеріальної шкоди ДП «Дирекція з будівництва та обслуговування прикордонної інфраструктури» на загальну суму 360 613,63 грн., що складається із сум зайвого нарахування заробітної плати у розмірі - 295 584,94 грн. та зайвого нарахування на заробітну плату, у вигляді єдиного соціального внеску за ставкою 22% у розмірі - 65 028,69 грн.

31.01.2023 слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у розтраті та заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненим повторно за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 191 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, вказане повідомлення вручено начальнику ЖЕД "Липкижитлосервіс" ОСОБА_11 для передачі, та 31.01.2023 направлено поштовим відправлення за місцем реєстрації і проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 24.02.2023 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001221 зупинено у зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_8 та невстановленням його місцезнаходження. Цією ж постановою оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_8 .

28.04.2023 слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Одночасно слідчим подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01.05.2023 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність доказів переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування у межах даного кримінального провадження, та зазначив, що прокурором не доведено наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_8 .

З такими висновками колегія суддів не погоджується.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 2 ст. 176 КПК України, затримання - це тимчасовий запобіжний захід, який застосовується з підстав та у випадку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Положеннями ч. 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що: підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу, зазначені у ст. 177 цього Кодексу.

Як встановлено колегією суддів під час дослідження матеріалів судового провадження, органом досудового розслідування у повній мірі виконано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України щодо вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру від 31.01.2023, шляхом направлення такого повідомлення, у день його складення, поштою за адресою його місця проживання та реєстрації, а тому, у розумінні ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Згідно даних листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 11.04.2023, ОСОБА_8 виїхав за межі України 08.12.2022.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, оскільки, як убачається із даних постанови слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 24.02.2023, підозрюваний ОСОБА_8 не перебуває за адресою місця реєстрації, його місцезнаходження невідоме, у зв`язку із чим останнього оголошено в розшук.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Крім того, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та інкримінованих ОСОБА_8 дій, колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахування наведеного, колегія суддів вважає, що наявні у клопотанні слідчого відомості та додані до нього матеріали в своїй сукупності, у відповідності до ч. 4 ст. 189 КПК України, містять достатньо даних про переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, можливість вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та доводять наявність підстав для затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин даного кримінального провадження, строк дії дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_8 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід визначити до моменту приводу підозрюваного до суду, але не пізніше шести місяців із дати постановлення ухвали.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 131, 132, 187-189, 190, 376, 399, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 травня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первоуральськ, Свердловської області, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали на 6 (шість) місяців, який починає обчислюватись з дня постановлення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3