02.08.2023 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, яке надійшло до суду 01.08.2023 року, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Iphone», моделі «XS», чорного кольору з imei 1: НОМЕР_1 та imei 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , який був вилучений 29.07.2023 р. в ході проведення особистого обшуку під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.
В клопотанні слідчий вказує, що в період з 13 год. 30 хв. 27.07.2023 по 12 год.00 хв. 28.07.2023 невідома особа, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку телевізорів та інших особистих речей за адресою АДРЕСА_1 , чим завдала гр. ОСОБА_6 матеріального збитку на суму, що встановлюється.
29.07.2023 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України в ході його особистого обшуку в нього був виявлений та вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Iphone», моделі «XS», чорного кольору з imei 1: НОМЕР_1 та imei 2: НОМЕР_2 .
Обґрунтовуючи потребу в накладенні арешту на майно, слідчий посилається на необхідність збереження речових доказів, посилається на те, що вилучене майно є матеріальним об`єктом, інформація з якого може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
ІІ Процедура та позиції сторін
Від слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 надійшла заява про проведення розгляду клопотання без його участі, клопотання про арешт майна підтримав та просив задоволити.
Власник майна в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином шляхом здійснення виклику по телефону, що підтверджується змістом телефонограми, що відповідає положенням ч. 1 ст. 135 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання слідчого і власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям учасників провадження.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
29.07.2023 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 208 КПК України в ході його особистого обшуку в нього був виявлений та вилучений мобільний телефон торгівельної марки «Iphone», моделі «XS», чорного кольору з imei 1: НОМЕР_1 та imei 2: НОМЕР_3 , який згідно постанови слідчого від 30.07.2023 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучений мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, існують достатні підстави вважати, що інформація, яка міститься в ньому може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому існує потреба в забезпеченні його збереження, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на мобільний телефон торгівельної марки «Iphone», моделі «XS», чорного кольору з imei 1: НОМЕР_1 та imei 2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , який був вилучений 29.07.2023 р. в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, заборонивши власнику та іншим особам володіти, користуватись та розпоряджатись ним.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 04.08.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1