Справа №760/8491/23 1-кс/760/3936/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника власників майна адвоката ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000328 від 07 листопада 2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258-5 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258-5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України функціонує злочинне угрупування громадян України, мешканців Київської області, які вступили в злочинну змову з мешканцями м. Донецьк і м. Маріуполь та організували функціонування протиправного механізму, використовуючи ліцензію НБУ, для прикриття здійснення незаконних операцій з готівкою. Вказаний механізм не передбачає процедури ідентифікації клієнта, тому його використовують особи, які приховують факти здійснення господарської діяльності на окупованих територіях України, особи, які продовжують комерційні відносини з російськими суб`єктами господарювання та проводять з ними фінансові розрахунки, а також вихідці з Ірану та інших країн Близького Сходу, що може свідчити про функціонування на території України розрахункової системи, що дозволяє проводити фінансові операції поза контролем держави, без проведення ідентифікації клієнта, без встановлення джерела походження коштів та фактичного їх отримувача, що, у свою чергу, може використовуватись для проведення та фінансування терористичної діяльності, підтримки сепаратистських рухів та придбання зброї на території України та за її межами.

Так, встановлено, що учасники вищезазначеного злочинного угрупування здійснюють позабанківський переказ та інші фінансово-обмінні операції з іноземними валютами на території м. Київ, Київської області, м. Одеса, м. Донецьк, а також на території анексованої АР Крим.

Крім того, встановлено, що в порушення нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення готівкових переказів, учасники протиправного фінансового механізму не звітують до контролюючих органів (НБУ, Державною службою фінансового моніторингу України та ДПС України) по операціях на користь їх клієнтів та частково відображають їх в звітних документах. За наявними даними таким чином організатори протиправної схеми приховують близько 90 % реальних обсягів проведених фінансових операцій.

У ході проведення слідчих (розшукових) дій та аналізу інформації з Єдиного реєстру довіреностей встановлено, що учасники протиправного механізму для тривалого зберігання готівки використовують банківські сейфи у ряді банківських установ м. Києва.

Так, учасником протиправного механізму ОСОБА_4 використовується індивідуальний банківський сейф та ключ до нього в АТ «Асвіо Банк», що за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 23-А.

У зв`язку з цим, 12 квітня 2023 року у межах вказаного кримінального провадження було проведено обшук в індивідуальному банківському сейфі, договір на використання якого укладено з ОСОБА_4 , який знаходиться в приміщенні АТ «Асвіо Банк» за адресою: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 23-А (літера - А), на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 березня 2023 року.

В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено грошові кошти, які в ході проведення слідчої (розшукової) дії було оглянуто та підраховано: номіналом 1 000 грн в кількості 5 000 шт., номіналом 500 грн в кількості 6 000 шт., на загальну суму - 8 мільйонів гривень; номіналом 100 Євро в кількості 1 500 шт., номіналом 50 Євро в кількості 1000 шт., на загальну суму - 200 тисяч Євро; номіналом 100 доларів США в кількості 1 000 шт., на загальну суму-100 тисяч доларів США.

Вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти належать ОСОБА_4 , головному менеджеру, що спеціалізується на перерахунку та доставці до клієнта готівкової маси, забезпечує прийом, перерахунок, зберігання, видачу готівки замовникам протиправних послуг, здійснює транспортування готівки за вказівкою організаторів та менеджерів, які ведуть спілкування з замовниками, підтверджують факт функціонування на території України розрахункової системи, що дозволяє проводити фінансові операції поза контролем держави, без проведення ідентифікації клієнта, без встановлення джерела походження коштів та фактичного їх отримувача.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказані грошові кошти, які виявлені та вилучені під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, можуть містити на собі сліди та відомості про вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з викладеним, 12 квітня 2023 постановою слідчого вказані грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000328.

З огляду на зміст статті 98 КПК України, сторона обвинувачення приходить до висновку, що вищезазначені грошові кошти, зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що містить пiдстави згідно з частиною третьою статті 170 КПК України для накладення арешту.

Виходячи із потреб досудового розслідування, а також враховуючи те, що грошові кошти, які зберегли на собi сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту грошові кошти, які було вилучено під час проведення обшуку в індивідуальному банківському сейфі, яким користується ОСОБА_4 , тому прокурор звернувся з клопотанням про арешт зазначеного майна.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що в накладенні арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти відпала необхідність, оскільки в межах розслідуваного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_9 . Водночас, під час проведення обшуку в органу досудового розслідування були відсутні докуиенти, які б підтверджували їх походження та належність, тому їх було вилучено.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що його довірителям не було повідомлено про підозру, а стороною обвинувачення не доведено відповідність вилучених грошових коштів критеріям речових доказів, визначених статтею 98 КПК України, тому правові підстави для накладення арешту відсутні.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що частина коштів, які були вилучені під час обшуку банківського сейфу належать йому та були взяті в борг його дружиною ОСОБА_10 , на підтвердження надав боргову розписку, свідоцтво про шлюб та ухвалу слідчого судді від 17 серпня 2016 року.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що частина вилучених під час обшуку грошових коштів належить йому, які він взяв у борг у матері ОСОБА_11 , що підтверджується борговою розпискою, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу та договором купівлі-продажу квартири, заявою на видачу готівки № 307055.

Власника майна ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що частина вилучених під час обшуку грошових коштів належить їй та були взяті нею в борг у ОСОБА_12 , на підтвердження чого надала боргову розписку, довідку Пенсійного фонду України форми ОК-7 про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_12 та довідку про розмір заробітної плати ОСОБА_12 за період з березня 2021 року по серпень 2021 року.

Вислухавши прокурора, адвоката ОСОБА_7 , власників майна: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею установлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000328, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258-5 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку від 12 квітня 2023 року, під час обшуку в індивідуальному банківському сейфі, договір на використання якого укладено з ОСОБА_4 , який знаходиться в приміщенні АТ «Асвіо Банк» за адресою: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 23-А (літера - А), було виявлено та вилучено грошові кошти: номіналом 1 000 грн в кількості 5 000 шт., номіналом 500 грн в кількості 6 000 шт., на загальну суму - 8 мільйонів гривень; номіналом 100 Євро в кількості 1 500 шт., номіналом 50 Євро в кількості 1000 шт., на загальну суму - 200 тисяч Євро; номіналом 100 доларів США в кількості 1 000 шт., на загальну суму-100 тисяч доларів США.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 від 12 квітня 2023 року вищевказане майно визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні прокурора зазначено, що арешт необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

Разом з тим, під час судового розгляду прокурором не було підтримано подане клопотання про арешт майна та зазначено, що необхідність в накладенні арешту на грошові кошти відпала.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що прокурор не підтримав клопотання про арешт майна, а слідчий суддя може вирішувати лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000328 від 07 листопада 2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 258-5 КК України, відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 169 КПК України прокурор повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1