Провадження № 1-кс/686/6965/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Майське, Джанкойського району, Автономної Республіки Крим, як внутрішньо переміщена особа зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні малолітня дитина, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000024,

встановив:

16.08.2023 року слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 22.08.2023 року, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. При цьому, визначені ст.177 КПК України, ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий також зазначив, що « досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , з метою власної наживи, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме вимоги ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» та ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу психотропних речовин, обіг яких обмежено, включених до таблиці ІІ списку № 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України без передбаченого Законом дозволу забороняється, достовірно знаючи, що амфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено та маючи корисливий мотив, направлений на незаконний збут амфетамін, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав, та збував , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.

Так, ОСОБА_6 при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 30 травня 2023, незаконно придбав з метою подальшого збуту, порошкоподібну речовину бежевого кольору, загальною масою 1,012 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,400752 г, який зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 15 год. 27 хв. 30.05.2023.

В подальшому, 30.05.2023, близько 15 год. 09 хв., ОСОБА_6 з метою незаконного, збуту психотропної речовини, обіг якого обмежено під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи поруч приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_3 отримав грошові кошти у сумі 700 грн., та о 15 год. 27 хв., перебуваючи у дворі будинку, що за адресою АДРЕСА_1 за отриману грошову винагороду, шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину бежевого кольору, загальною масою 1,012 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, масою 0,400752 г, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому упакуванні, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список № 2) віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 13 червня 2023 року, незаконно, повторно, придбав з метою подальшого незаконного збуту, порошкоподібну речовину рожевого кольору, загальною масою 0,793 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,440115 г, які незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 16 год. 18 хв. 13.05.2023.

В подальшому, 13.06.2023, близько 15 год. 47 хв., ОСОБА_6 з метою незаконного, збуту психотропної речовини, обіг якого обмежено під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи поруч приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою АДРЕСА_3 , отримав грошові кошти у сумі 700 грн, та о 16 год 18 хв, за отриману грошову винагороду перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину рожевого кольору, загальною масою 0,793 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, масою 0,440115г, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому упакуванні, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту, психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІI Список №2) віднесено до психотропної речовини, обіг якого обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, вчинене повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочину діяльність, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не пізніше 15 червня 2023 року, незаконно, повторно, придбав з метою подальшого незаконного збуту, порошкоподібну речовину бежевого кольору, загальною масою 1,545 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін загальною масою 0,791816 г, яку незаконно зберігав з метою подальшого незаконного збуту у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 13 год 57 хв, 15.06.2023.

В подальшому, 15.06.2023, близько 13 год 57 хв, ОСОБА_6 з метою незаконного, збуту психотропної речовини, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи неподалік приміщення будинку АДРЕСА_1 , за грошову винагороду у сумі 1400 грн., шляхом особистої передачі з рук у руки, незаконно, повторно збув особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_7 порошкоподібну речовину бежевого кольору, масою 0,769 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,393728 г та порошкоподібну речовину бежевого кольору, масою 0,776 г, що містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін, масою 0,398088 г в двох окремих прозорих поліетиленових пакетах, досягнувши при цьому раніше поставленої мети, а саме незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця IІ Список №2) віднесено до наркотичних засобів, обіг якого обмежено.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини, вчинене повторно, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

23.06.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 307 КК України.

27.06.2023 ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком по 22.08.2023 року включно.

До кінця строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишається незначний термін, по 22.08.2023, що є не достатнім для виконання запланованих слідчих дій та процесуальних заходів, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які за своїм характером становлять суспільну небезпеку, відносяться до категорії тяжких злочинів, на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились, слідчий у клопотанні просить продовжити строк тримання під вартою, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах продовженого строку досудового розслідування, оскільки, застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить його належну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможе запобігти вказаним ризикам.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили з приводу задоволення клопотання слідчого, просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000024 від 03.08.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

23.06.2023 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 30.12.2021 р.; протоколи оглядів грошових коштів від 30.05.2023 р., 13.06.2023 р., 15.06.2023 р.; протоколи оглядів покупця від 30.05.2023 р., 13.06.2023 р., 15.06.2023 р.; протоколи вилучення придбаного товару від 30.05.2023 р., 13.06.2023 р., 15.06.2023 р.; висновки експертів: №СЕ-19/123-22/6103-НЗПРАП від 15.06.2023 р., №СЕ-19/123-22/6441-НЗПРАП від 19.06.2023 р., №СЕ-19/123-22/6442-НЗПРАП від 20.06.2023 р., №СЕ-19/123-22/6851-НЗПРАП від 13.07.2023 р.; протокол обшуку від 23.06.2023 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Твердження захисника щодо необґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки на даній стадії досудового розслідування оцінка такої обґрунтованості робиться виходячи з наявності фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а представлені слідчим докази, на переконання слідчого судді, є підтвердженням обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінальних правопорушень, не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2023 р. відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком по 22.08.2023 року.

16.08.2023 р., ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, було продовжено до шести місяців строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000024.

На даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України та наведенні в клопотанні слідчого ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й надалі існує, оскільки опинившись на волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, на даний час свідки та інші підозрювані у цьому провадженні судом не допитані, а тому продовжує існувати ризик незаконно впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих свідчень або відмови від надання показань в подальшому. При оцінці наявності зазначеного ризику, слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками, підозрюваними, а саме: спочатку, на стадії досудового розслідування, показання отримують шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту отримання показань від вказаних осіб судом.

Також, на думку слідчого судді, обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , дозволяють дійти до висновку про продовження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тобто ризики, які враховувались під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились, а й продовжують існувати, що й доведено в судовому засіданні стороною обвинувачення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є несудимою особою, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, до затримання займався обслуговуванням басейнів, хоча офіційно не працевлаштований, хоч і має місце реєстрації, проте, на даний час постійного місця проживання, з його слів, не має.

Проте, вказані обставини не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків та не є такими, що давали б можливість слідчому судді застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того, наявність на утриманні малолітньої дитини та періодичних заробітків, не були стримуючими чинниками від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів.

Стороною обвинувачення доведено, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти відповідним ризикам, та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення. Відсутні й відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України. Більш того, стороною захисту не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при застосуванні запобіжного заходу, які нові обставини виникли після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

Таким чином, зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід, на даний час, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочинів, які інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під цілодобовим наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку або за допомогою третіх осіб, до того ж, ОСОБА_6 сам в судовому засіданні вказав, що на даний момент не має постійного житла.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Саме застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, забезпечує виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 немає намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, не матиме можливість впливати на свідків та інших підозрюваних, а також щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зокрема, й у вигляді особистого зобов`язання.

Підстав для зменшення розміру застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, строк тримання під вартою ОСОБА_6 слід продовжити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 12.10.2023 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 12 жовтня 2023 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.06.2023 року в розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 93940 грн., покласти на підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та продовжити до 12.10.2023 року включно термін дії покладених цією ж ухвалою на ОСОБА_6 обов`язків:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- утриматись від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні та підозрюваними;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ( у разі наявності).

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє до 12 жовтня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя