У Х В А Л А

іменем України

Справа №752/6510/22

Провадження №1-в/377/15/23

12 червня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про направлення до місця відбування покарання засудженого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт Михайло Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Славутицького міського суду Київської області від 04 грудня 2013 року за частиною 2 статті 307, частиною 2 статті 309 КК України, на підставі частин 1, 2 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років шість місяців з конфіскацією майна; ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2016 року замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 1 рік 15 днів з утриманням 20 % із суми заробітку в дохід держави України щомісячно;

- вироком Славутицького міського суду Київської області від 18 вересня 2017 року за частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі статей 70, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

- вироком Славутицького міського суду Київської області від 13 грудня 2017 року за частиною 1 статті 125 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

- вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік, звільненого на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у виді обмеження волі на строк один рік,

У С Т А Н О В И В :

Начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_4 30 травня 2023 року отримав припис про виїзд до ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)» та 02 червня 2023 року повинен був прибути до місця відбування покарання. 05 червня 2023 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)» надійшло повідомлення про те, що засуджений до місця відбування покарання не прибув. 05 червня 2023 року засуджений ОСОБА_4 надав пояснення, що не бажає самостійно їхати до місця відбування покарання.

У судовому засіданні начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області просила задовольнити подання, пославшись на зазначені у ньому обставини.

Засуджений ОСОБА_4 проти задоволення подання не заперечував, пояснив, що він не бажає самостійно їхати до місця відбування покарання, про що зазначив у письмових поясненнях, наданих інспектору Вишгородського районного сектору. Крім того, у нього немає коштів, щоб дістатися до місця відбування покарання.

Захисник засудженого ОСОБА_6 , який брав участь у кримінальному провадженні № 752/6510/22, в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому статтею 135 КПК України. Причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не подав.

Відповідно до частини 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, належним чином повідомлених про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового засідання.

Вислухавши пояснення начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, засудженого та думку прокурора, який просив задовольнити подання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Частиною 2 статті 57 КВК України визначено, що з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до частини 4 статті 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

У частині 5 статті 57 КВК України визначено, що у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно із частиною першою статті 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

За змістом частини другої вказаної статті у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7, 8 глави 2 розділу ХІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за №120/33091 , засуджений до обмеження волі зобов`язаний прибути до виправного центру не пізніше строку, встановленого в приписі, та мати при собі документ, який посвідчує його особу. Засуджені до обмеження волі прямують самостійно до виправного центру за рахунок держави. У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання уповноважений орган з питань пробації вживає заходів щодо встановлення причин невиїзду такої особи до виправного центру та у разі встановлення поважної причини невиїзду повторно видає припис на виїзд. У разі невиїзду засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення від одержання припису уповноважений орган з питань пробації надсилає подання про направлення до місця відбування покарання за формою, наведеною в додатку 55 до цього Порядку, до суду для вирішення питання направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені). Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

За змістом частин 1, 4 статті 87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній встановлюється нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Згідно з п.1 розділу ІІІ Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 лютого 2017 року №680/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28 лютого 2017 року №265/30133, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань.

Судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року, який набрав законної сили 21 вересня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. За вироком суду на нього покладено обов`язки, передбачені статтею 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року (справа № 752/6510/22, провадження 1-в/377/12/23), яка набрала законної сили 22 травня 2023 року, задоволено подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області. Скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року у кримінальному провадженні ( справа № 752/6510/22, провадження № 1-кп/752/1467/22) у виді обмеження волі на строк один рік, зазначено строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 видно, що 29 травня 2023 року до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області із Славутицького міського суду Київської області надійшло розпорядження про виконання вказаної ухвали суду. 30 травня 2023 року засудженому ОСОБА_4 вручений припис про виїзд до місця відбування покарання, відповідно до якого громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний самостійно протягом трьох діб виїхати до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» та прибути туди 02 червня 2023 року. ОСОБА_4 роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання та роз`яснено відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центру, про що зазначено у письмових поясненнях, відібраних у ОСОБА_4 30 травня 2023 року. Відповідно до довідки начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 02 червня 2023 року по телефону поліцейський офіцер громади Вишгородського РУП ГУНП в Київській області повідомив, що ОСОБА_4 до місця відбування покарання не виїхав та не збирається туди їхати. 05 червня 2023 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло повідомлення № 8-1998 від Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)», з якого вбачається, що ОСОБА_4 , засуджений 21 червня 2022 року Голосіївським районним судом міста Києва за частиною 1 статті 309 КК України до одного року обмеження волі, станом на 04 червня 2023 року до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» не прибув. У письмових поясненнях, наданих провідному інспектору Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 05 червня 2023 року, засуджений ОСОБА_4 зазначив, що 30.05.2023 він отримав припис про виїзд до виправного центру до 02.06.2023 та був зобов`язаний приїхати до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108), але не виїхав, оскільки не бажає їхати туди самостійно, йому відомо, що його може бути направлено до вказаної державної установи як засудженого до позбавлення волі.

Будь-які докази, які б виключали можливість виїхати до місця відбування покарання, ОСОБА_4 до Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та суду не надав.

Ураховуючи той факт, що засуджений ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року, який набрав законної сили 21 вересня 2022 року, та ухвали Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року, яка набрала законної сили 22 травня 2023 року, і не прибув без поважних причин до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» у строк, визначений приписом про виїзд до місця відбування покарання, суд вважає за необхідне подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити та надати дозвіл на затримання і направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки жодних поважних причин невиїзду до місця відбування покарання ОСОБА_4 наведено не було та не надано документів на їх підтвердження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 57, 87 КВК України, статтею 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

Подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити.

Затримати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направити до місця відбування покарання Державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» для відбуття покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року, який набрав законної сили 21 вересня 2022 року, та відповідно до ухвали Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2023 року (справа № 752/6510/22, провадження 1-в/377/12/23), яка набрала законної сили 22 травня 2023 року, якою скасовано звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року у кримінальному провадженні (справа №752/6510/22, провадження № 1-кп/752/1467/22) у виді обмеження волі на строк один рік, у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Після прибуття засудженого до виправного центру звільнити його з-під варти.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 відповідно рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбуття покарання.

У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати час перебування під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі.

Виконання ухвали суду в частині затримання засудженого ОСОБА_4 покласти на Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1