УХВАЛА

23 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 756/16253/21

провадження № 51-4444ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого, яку Суд ухвалою від 26 липня 2023 року залишив без руху, через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Касатору було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання ухвали суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга з доповненнями.

Однак недоліків, на які вказав Суд в ухвалі від 26 липня 2023 року, засуджений не усунув.

Так, колегія суддів Верховного Суду зауважує, що хоча засуджений, усуваючи недоліки скарги, вказав, що оскаржує вирок Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2022 року, проте не долучив копії оскаржуваного судового рішення.

До того ж Суд звертає увагу ОСОБА_4 , що положеннями ч. 1 ст. 424 КПК визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Водночас засуджений не вказує чи був оскаржуваний ним вирок предметом апеляційного перегляду.

Указане становить не лише формальне порушення приписів ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження.

Крім того, усуваючи недоліки касаційної скарги, ОСОБА_4 лише послався на передбачену ч. 1 ст. 438 КПК підставу для зміни або скасування судових рішень, проте не вказав, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного ним судового рішення та не сформулював вимог до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися із положеннями ст. 436 КПК.

Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно зі ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність чітких вимог у касаційній скарзі та їх обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 429 КПК передбачено, що касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З огляду на те, що засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, колегія суддів вважає за необхідне повернути її разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3