Справа № 466/4130/23
Провадження № 1-кп/466/684/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова :

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001525 від 19 грудня 2022 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, працездатного, працевлаштований електрик ТзОВ "Шувар", з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, 18.12.2022, приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , яке полягало у словесних образах та принижуванні її, виражанні нецензурною лайкою, у залякуванні та словесних погрозах фізичним насильством, а також у нанесенні декількох ударів своєю правою долонею в область голови ОСОБА_5 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, а також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 18.12.2022 між ним та дружиною ОСОБА_5 , з якою проживає у спільній квартирі відбулася сварка, під час якої він висловлював нецензурною лексикою, ображав та принижуванні дружину, а також вдарив її долонею по голові. Щиро кається у вчиненому, просить суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила факт вчинення відносно неї систематичного фізичного та психологічного насильства її чоловіком. Зазначила, що вони проживають разом, однак чоловік і в подальшому вчиняє насильство. При такому насильстві присутні діти та спостерігають за подіями, просила суд призначити чоловікові корекційну програму щодо запобігання подальшого вчинення насильства.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, а також доказами що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується визнавальними показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , показаннями потерпілої ОСОБА_5 , зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами та його дії необхідно вірно кваліфікувати за ст.126-1 КК України як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 підтверджується неодноразовим притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 17.12.2021 справа №466/10932/21; за ч.2 ст.173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 11.07.2022 справа №466/3165/22; за ч.2 ст.173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.08.2022 справа №466/5274/22; за ч.2 ст.173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 25.08.2022 справа №466/5276/22, за ч.2 ст.173-2 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 04.04.2023 справа № 466/2602/23.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання необхідно обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді обмеження волі, що буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження вчинення нових злочинів та відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК. Підстав вважати це покарання явно несправедливим через його суворість не вбачається.

Наведені вище обставини суд визнає такими, що знижують ступінь небезпеки ОСОБА_6 для суспільства, а також те, що обвинувачений працевлаштований, матеріально забезпечує сім`ю, погоджується на проходження корекційної програми, а тому обираючи міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням і покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1,2 ст.76 КК України.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

Згідно ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

З метою досягнення позитивних змін у поведінці ОСОБА_3 , створення середовища для усвідомлення хибності наявних життєвих установок, їх зміни та набуття нових соціально прийнятних навичок для життя в суспільстві, подолання агресивної поведінки необхідно пройти програму, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи вищенаведені встановлені судом обставини в сукупності, зокрема дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України у виді направлення для проходження пробаційної програми на строк 2 місяці.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 , до якого застосовано обмежувальний захід, покласти на орган пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1