печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2023 року слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 .

Так, другим відділом Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року, за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2016-2018 років ОСОБА_6 , будучи членом організованої групи, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, на виконання своєї ролі згідно розробленого організованою групою плану, вчиняв у складі організованої групи дії спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном в особливо великих розмірах, яке належало за життя померлим жителям м. Києва за наступних обставин.

На виконання своєї ролі у складі організованої групи ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на руках та використовуючи завідомо неправдиві довіреність від імені ОСОБА_8 , а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №10/2016, у період з 30 січня 2017 року по 06 лютого 2017 року зняв з банківських рахунків ОСОБА_9 у ПАТ КБО «ПРИВАТБАНК» грошові кошти у сумі 154 911, 73 грн, якими учасники організованої групи у подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Так, ОСОБА_6 , будучи учасником організованої групи під керівництвом ОСОБА_10 , за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інших невстановлених слідством осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виконуючи свою роль у складі вказаної організованої групи, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи підроблений за пособництва ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених слідством осіб заповіт від імені ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 , який начебто був посвідчений посадовими особами Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 28 грудня 2015 року, та зареєстрований у реєстрі за № 19, у період часу з 20 травня 2016 року по 25 лютого 2018 року повторно вчиняв протиправні дії спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме всім майном померлого ОСОБА_15 , у тому числі квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності, ринкова вартість якої, згідно висновку експерта, станом на 03 листопада 2016 року, могла складати 1 798 562, 00 грн, а також майном, яке він прийняв у спадщину після смерті його матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складалось із грошових коштів, які перебували на банківських рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», та квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої, згідно з висновком експерта, станом на 03 листопада 2016 року, могла складати 1 738 024, 00 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, фактично заволодівши у період часу з 30 січня 2017 року по 06 лютого 2017 року лише грошовими коштами у сумі 154 911, 73 грн, які перебували на банківських рахунках ОСОБА_9 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позбавивши таким чином потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 права на спадщину.

Окрім цього, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що будучи учасником організованої групи під керівництвом ОСОБА_10 , за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інших невстановлених слідством осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виконуючи свою роль у складі вказаної організованої групи, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_21 , використовуючи підроблений за пособництва ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_22 заповіт від імені ОСОБА_23 на користь ОСОБА_20 , який начебто був посвідчений посадовими особами Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 01 грудня 2015 року та зареєстрований у реєстрі за № 17, у період часу з 15 січня 2016 року по 25 лютого 2018 року вчиняв протиправні дії спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме всім майном померлої ОСОБА_23 , в тому числі квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала їй за життя на праві приватної власності, вартість якої, згідно з висновком експерта могла складати 1 112 556, 00 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Також, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що будучи учасником організованої групи під керівництвом ОСОБА_10 , за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , та інших невстановлених слідством осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виконуючи свою роль у складі вказаної організованої групи, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_24 , використовуючи підроблений за пособництва ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_22 заповіт від імені ОСОБА_25 на користь ОСОБА_19 , який начебто був посвідчений посадовими особами Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 26 листопада 2015 року, та зареєстрований у реєстрі за № 15, у період часу з 02 червня 2016 року по 25 лютого 2018 року повторно вчиняв протиправні дії спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме всім майном померлого ОСОБА_25 , в тому числі квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належала йому за життя на праві приватної власності, вартість якої, згідно з висновком експерта могла складати 826 336, 00 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що, будучи учасником організованої групи під керівництвом ОСОБА_10 , за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та інших невстановлених слідством осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виконуючи свою роль у складі вказаної організованої групи, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_12 , використовуючи підроблений за пособництва ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених слідством осіб заповіт від імені ОСОБА_15 на користь ОСОБА_16 , який начебто був посвідчений посадовими особами Михайлівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 28.12.2015 року, та зареєстрований у реєстрі за № 19, у період часу з 20 травня 2016 року по 25 лютого 2018 року повторно вчиняв протиправні дії спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом чужим майном, а саме всім майном померлого ОСОБА_15 у тому числі квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності, ринкова вартість якої, згідно висновку експерта, станом на 03 листопада 2016 року, могла складати 1 798 562, 00 грн, а також майном, яке він прийняв у спадщину після смерті його матері ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складалось із грошових коштів, які перебували на банківських рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», та квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість якої, згідно з висновком експерта, станом на 03 листопада 2016 року, могла складати 1 738 024, 00 грн, що у 600 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, фактично заволодівши у період часу з 30 січня 2017 року по 06 лютого 2017 року лише грошовими коштам: у сумі 154 911, 73 грн, які перебували на банківських рахунках ОСОБА_9 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позбавивши таким чином потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 права на спадщину.

У зв`язку із викриттям правоохоронними органами діяльності членів організованої групи, ними не вчинено усіх дій, які вони вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Отже своїми умисними діями, які виразились у вчиненні у складі організованої групи незакінченого замаху на заволодіння організованою групою шляхом зловживання довірою (шахрайства) чужим майном в особливо великих розмірах, не доведеному до кінця з причин, що не залежали від волі членів організованої групи, ОСОБА_6 повторно вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених:

За вказаними фактами незаконної діяльності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, уродженцю села Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , 02 березня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України, а надалі 10 червня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколами допитів свідка ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_19 , ОСОБА_7

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- висновками експертів за результатами проведення судово-почеркознавчих та оціночно-будівельних експертиз;

- протоколами оглядів;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні належним чином обґрунтував, що у кримінальному провадженні є ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

4) вчинити інші кримінальне правопорушення.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення просить суд застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримала з викладених у ньому підстав, просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, зазначивши, що його підзахисний не має статусу підозрюваного, так як при повідомленні було порушено положення КПК України. Крім того, ризики не доведені, немає доказів того, що підозрюваний виїхав за межі України. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує свої доводи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що 23 лютого 2018 року ОСОБА_6 вручена повістка про явку до Генеральної прокуратури України на 27 лютого 2018 оку, о 10:00 год., для проведення з ним слідчих та процесуальних дій.

Крім того, 07 березня 2018 року дружині ОСОБА_6 вручена повістка для передачі останньому про явку до Генеральної прокуратури України на 12 березня 2018 року, о 9:30 год., для проведення з ним слідчих та процесуальних дій.

Однак, на визначені дати та час ОСОБА_6 до Генеральної прокуратури України не прибув, про причини неявки та про своє місцезнаходження не повідомив.

Крім того, 02 березня 2018 року оперативному підрозділу у порядку ст. 40 КПК України надано доручення на встановлення місця знаходження ОСОБА_6 та вручення йому повістки про виклик до Генеральної прокуратури України на 09:30 год. 12 березня 2018 року.

Згідно з матеріалами виконання доручення ОСОБА_6 за місцем проживання відсутній та можливо виїхав до Чехії, де проживають його доньки.

Відповідно до інформації наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, 25 лютого 2018 року ОСОБА_6 , використовуючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , через аеропорт «Бориспіль», рейсом № 897, сполученням «Київ-Прага» перетнув державний кордон, а відомості щодо його повернення відсутні.

28 березня 2018 року у зв`язку з неявкою на виклики слідчого та відсутністю за місцем фактичного проживання підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук.

03 квітня 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_29 постановлено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19 жовтня 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_30 постановлено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_6 , з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26 квітня 2018 року ДКР НН України листом повідомлено, що на підставі доручення слідчого здійснюються державний розшук ОСОБА_6 .

13 листопада 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_31 постановлено ухвалу про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням строку дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування, оскільки відповідно листа Департаменту Міжнародного поліцейського співробітництва НП України від 12 жовтня 2018 року встановлено, що, згідно з обліком Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться як особа, яка розшукується, з метою встановлення місцезнаходження.

Проте, 17 квітня 2023 року на адресу слідчого з Департаменту міжнародного поліцейського співробітництво надійшов лист від 22 березня 2023 року № ІР/10502/18/F13/6250, відповідно до якого, з метою продовження обробки інформації щодо ОСОБА_6 на обліку МОКП-Інтерпол необхідно надати, окрім іншого, копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши, що така ухвала не повинна містити посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук. У разі ненадання запитуваної документації до 31 липня 2023 року, відомості щодо ОСОБА_6 будуть автоматично видалені з обліку МОКП-Інтерпол.

Відтак для організації публікації циркулярного розшукового повідомлення «Червона картка» у відповідних обліках МОКП-Інтерполу, органу досудового розслідування необхідно надати належним чином засвідчену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення його в міжнародний розшук.

На виконання вище зазначених вимог МОКП-Інтерполу, вимог частини шостої ст. 193 КПК України та інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відповідно до якої ОСОБА_6 25 лютого 2018 року через аеропорт «Бориспіль», рейсом № 897, сполученням «Київ-Прага» перетнув державний кордон та до цього часу на територію України не повернувся, постановою слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 від 02 травня 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено у міжнародний розшук.

Постановою слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_5 від 02 травня 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, оскільки його достовірне місцеперебування невідоме, він перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклики.

Прийняття органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук та направлення такої постанови до Робочого апарату Національного Центрального бюро Інтерполу, з метою організації міжнародного розшуку ОСОБА_6 , з використанням каналів та можливостей Інтерполу є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук у розумінні вимог ст. 281 КПК України та частини шостої ст. 193 КПК України.

Отже ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Частиною другою ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини шостої ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України, якою передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у положеннях частини другої ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до вимог частини шостої ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини першої ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених частиною першою ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочини, передбачені частиною четвертою ст. 190 КК України, які інкримінуються ОСОБА_6 є особливо тяжкими та передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацію майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суді. Крім того, ОСОБА_6 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та родичів, які проживають за кордоном. що розширює можливості особи залишити територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Більш того, про наявність зазначеного ризику беззаперечно свідчить той факт, що ОСОБА_6 виїхав за межі України (до Чехії, де проживають його доньки), а також 28 березня 2018 року був оголошений у державний розшук.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, і в подальшому може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 будучи адвокатом, обізнаний з методами, проведення досудового розслідування, а отже особисто або через знайомих може впливати на свідків з метою схиляння їх для дачі завідомо неправдивих показань, з метою перешкоджання досудовому розслідуванню або введення слідства в оману. Даний ризик підтверджується матеріалами проведення негласних слідчих розшукових дій, відповідно до який, підозрюваний обговорював зі своєю дружиною необхідність надання грошових коштів свідкам у даному кримінальному провадженні ОСОБА_32 , ОСОБА_27 та ОСОБА_33 .

Окрім того, вбачаються ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Стаж роботи адвокатом, наявність зв`язків, в тому числі з працівниками правоохоронних органів та судів, його обізнаність про форми та методи роботи правоохоронних органів, може бути використано підозрюваним для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом затягувань в проведенні слідчих та процесуальних дій.

А також, вчинити інші кримінальні правопорушення. Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, а також отримана за результатами проведення слідчих дій, в тому числі і негласних слідчих дій, інформація дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т.ч. шляхом надання неправомірної вигоди працівниками правоохоронних органів та суду.

Відповідно до частини четвертої ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Наряду з вказаним, відповідно до частини п`ятої ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальне правопорушення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором у судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 1-35, 40, 106, 107, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 575 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0004087 від 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1