У Х В А Л А

іменем України

14.09.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву слідчого судді ОСОБА_3 розглянувши про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 , поданої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та відмову у визнанні потерпілим (провадження №1-кс/195/170/23),

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді ОСОБА_1 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла заява слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви про самовідвід слідчий суддя ОСОБА_3 зазначає, що у своїй скарзі громадянин ОСОБА_4 просить визнати протиправну бездіяльність прокурора чи групи прокурорів Нікопольської окружної прокуратури, та зобов`язати розглянути клопотання від 08.05.2023 року. Тобто заявником ставиться питання про протиправні дії прокурора в рамках кримінального провадження щодо посадових осіб Марганецького міського суду Дніпропетровської області, справи якого розглядає Томаківський районний суд Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближений, що може викликати сумніви у неупередженості судді під час розгляду скарги у сторонніх спостерігачів.

Крім того, громадянин ОСОБА_4 неодноразово звертався до Томаківського районного суду Дніпропетровської області, оскаржуючи бездіяльність слідчих Марганецького ВП НВП ГУНП у Дніпропетровській області та прокурора Марганецького відділення Нікопольської окружної прокуратури в Дніпропетровській області, у задоволенні яких було відмовлено.

Тому, згідно положень ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної ООН від 27 липня 2006 року) та ст. 15 Кодексу суддівської етики, з метою уникнення можливих та вірогідних сумнівів в учасників по справі щодо неупередженості судді з огляду на такі обставини вважає необхідним заявити самовідвід.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості повинен брати самовідвід або бути відведений.

Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд. Тому, виходячи з етичних та моральних засад, з метою уникнення у учасників справи будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість судді, а також звинувачень у зацікавленості результатів розгляду справи, з метою запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді у розгляді справи, та для прискорення подальшого розгляду справи по суті, з метою дотримання положень п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та справедливого розгляду справи, слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 , поданої в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невизнання потерпілим та проведення слідчих дій, в рамках кримінального провадження №0000387.

Особи, які беруть участь у кримінальному провадженню, в судове засідання не з`явилися.

На підставі ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши заяву слідчого судді ОСОБА_3 про самовідвід, матеріали скарги ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 , приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вимога безсторонності, згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах Білуга проти України, Салов проти України, Мироненко і Мартенко проти України, Фельдман проти України) характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Вказане узгоджується із Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Так, статями 75 та 76 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні та недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні.

До вказаних обставин у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України відноситься наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді (п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 № 006/23).

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися в його неупередженості.

Зі змісту заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 вбачається, що громадянин ОСОБА_4 неодноразово звертався до Томаківського районного суду Дніпропетровської області, оскаржуючи бездіяльність слідчих Марганецького ВП НВП ГУНП у Дніпропетровській області та прокурора Марганецького відділення Нікопольської окружної прокуратури в Дніпропетровській області, у задоволенні яких було відмовлено.

Громадянин ОСОБА_4 у своїй скарзі просить визнати протиправною бездіяльність прокурора чи групи прокурорів Нікопольської окружної прокуратури, та зобов`язати розглянути клопотання від 09.05.2023 року, в рамках кримінального провадження щодо посадових осіб Марганецького міського суду Дніпропетровської області, справи якого розглядаються Томаківським районним судом Дніпропетровської області, як найбільш територіально наближеного, що може викликати сумніви у неупередженості судді під час розгляду скарги у сторонніх спостерігачів.

Тому розгляд даної скарги ОСОБА_4 , який також діє в інтересах ОСОБА_5 , викличе в нього недовіру та створить враження необ`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, що в майбутньому послугує причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи викладені у заяві про самовідвід обставини, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді скарги ОСОБА_4 , який діє також в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора щодо невизнання потерпілим та проведення слідчих дій, в рамках кримінального провадження №0000387, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, суд

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 по скарзі ОСОБА_4 , поданої в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та відмову у визнанні потерпілим (провадження №1-кс/195/170/23), - задовольнити.

Відвести суддю Томаківського районного суду Дніпровської області ОСОБА_3 як слідчого суддю від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 , поданої в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та відмову у визнанні потерпілим (провадження №1-кс/195/170/23).

Матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 , поданої в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та відмову у визнанні потерпілим (провадження №1-кс/195/170/23), - передати до канцелярії Томаківського районного суду Дніпропетровської області для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1