Дата документу 10.07.2023 Справа № 334/4551/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/4551/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/424/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула 10 липня 2023 року у закритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пгт. Біра Єврейської автономної області, рф, росіянину, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, який не має на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштованого ПАТ «Укртелеком» на посаді електромеханіка, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 08.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у травні 2023 року (точний день та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому органом слідства місці, використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Теlegram», встановлений на його особистому мобільному телефоні, маючи прямий умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій стосовно малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав спілкуватись з останньою через зазначений мессенджер, тим самим встановлюючи довіру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 вчинив розпусні дії у вигляді інтелектуального розбещення малолітньої потерпілої.

Так, ОСОБА_8 неодноразово упродовж травня та червня 2023 року (точні день та час досудовим розслідуванням не встановлені), знаходячись у невстановленому органом слідства місці, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, достовірно знаючи про неповнолітній вік ОСОБА_9 , та використовуючи її безпорадний стан, який виразився у її неповнолітньому віці та у тому, що остання за віком могла формально та не у повній мірі усвідомлювати значення вчинених з нею дій, використовуючи мобільний додаток для обміну повідомленнями «Теlegram», здійснив її інтелектуальне розбещення шляхом проведення з нею цинічних розмов на сексуальні теми та демонстрування фото та відеопродукції порнографічного характеру із оголенням, демонстрацією, здійсненні непристойних торкань до власного статевого органу та демонстративним вчиненням акту онанізму, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, чим порушив нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_9 .

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 09 серпня 2023 року.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: не залишати місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду; уникати спілкування з потерпілою, свідками у справі.

Частково задовольняючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та дійшов висновку про необхідність застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що на думку слідчого судді забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна.

В обґрунтування доводів зазначає, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , направлене проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи та посягає на нормальний психічний і соціальний розвиток дитини, що в сукупності вказує на підвищену небезпечність як самих діянь, так і особи підозрюваного. Відповідно до показів дружини підозрюваного ОСОБА_8 й раніше проявляв сексуальний інтерес до неповнолітніх. Зазначене характеризує підозрюваного як особу схильну до повторного вчинення подібного роду злочинів щодо інших осіб, а також свідчить про можливість продовження ОСОБА_8 своєї кримінально-протиправної діяльності відносно потерпілої ОСОБА_9 , що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також не позбавить ОСОБА_8 можливості впливати на неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 за допомогою використання соціальних мереж та мобільного зв`язку, що є ризиком, регламентованим у п.3 ч.1 ст.177 КК України.

Також є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Зазначене підтверджується сукупністю встановлених обставин, зокрема тяжкістю покарання за вчинений злочин, а також наявністю у підозрюваного можливості переховуватися від органів слідства та суду за межами території України, а саме у свого сина на території країни-агресорки - у рф. Про зазначене свідчать відомості отримані з бази «Аркан».

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати стосовноОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити

Підозрюваний та його захисник висловили свої заперечення вимогам апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, судове рішення переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідаючи на доводи прокурора, судова колегія констатує, що слідчим суддею дотриманий порядок застосування запобіжного заходу, передбачений ст.194 КПК України, де зазначені підстави та обставини, які повинні враховуватися при вирішенні цього питання.

Так, відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що надані сторонами докази та встановлені у ході розгляду клопотання обставини, доводять наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду. З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Разом з цим, застосовуючи до вказаної особи альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про можливість досягти дієвості даного кримінального провадження та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначений висновок слідчого судді, з огляду на явки ОСОБА_8 до суду, відсутність даних про порушення останнім покладених обов`язків, слід визнати аргументованим та таким, що знайшов своє підтвердження і одночасно цими обставинами спростовуються доводи прокурора про неможливість забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків через застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Колегія суддів наголошує, що відомостей про порушення ОСОБА_8 умов обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи ухилення від проведення слідчих, процесуальних дій після застосування відносно нього даного запобіжного заходу, при апеляційному розгляді прокурором не надано.

Апеляційний суд, з урахуванням даних щодо особи підозрюваного, який підозрюється вчиненні злочину проти статевої свободи, має родичів на території рф, погоджується з ймовірною можливістю існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховування від органів досудового розслідування та суду, але при цьому погоджується і з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленому ризику.

При цьому, тяжкість кримінального правопорушення не можуть слугувати підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, тим паче альтернативний запобіжний захід зі спливом часу та відсутності даних про порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, довів свою ефективність.

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд також враховує дані про особу ОСОБА_8 , який провину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнає, одружений, має постійне місце проживання, працює електромеханіком в АТ «Укртелеком», за місцем роботи характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжного заходу, стан його здоров`я та дійшов висновку, що сукупність зазначених обставин істотно зменшують встановлені органом досудового розслідування ризики, та з метою запобігання вказаних ризиків можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання колегії суддів, такий висновок в повній мірі відповідає меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується існування ризиків, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та впливати на свідків у кримінальному провадженні, то слідчим та прокурором у судовому засіданні не було доведено наявності зазначених ризиків. Клопотання слідчого не вказує на обставини, які слугують підтвердженню впливу з боку підозрюваного на свідків. Надані суду матеріали містять відомості про допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Інших свідків, яких є необхідність допитати, слідчий не зазначив, як не зазначив і з приводу яких обставин, що мають значення у цьому кримінальному провадженню їх необхідно допитати.

Отже, посилання прокурора в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді на те, що ОСОБА_8 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом може вдатися до негативної процесуальної поведінки, не заслуговують на увагу, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях прокурора щодо можливості такої поведінки підозрюваного в майбутньому і нічим об`єктивно не підтверджені.

З огляду на доводи апеляційної скарги, що слідчим суддею не вивчено обставин щодо наявності усіх заявлених у клопотанні ризиків, то вивчення змісту оскаржуваного рішення, схиляє судову колегія до висновку про необґрунтованість таких тверджень апелянта.

Одночасно, колегія суддів зауважує на вимогах ч.5 ст.132, ч.3 ст.184 КПК України щодо обов`язку слідчого, прокурора надати докази на підтвердження обставин, на які посилаються.

Натомість, ініціатором клопотання та прокурором до відповідного клопотання, при його розгляді слідчим суддею і у апеляційній інстанції такі докази не надані.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особистість підозрюваного та його процесуальну поведінку, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу.

Більш того, відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор не надав відомостей, що підозрюваний ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду або перешкоджав кримінальному провадженню. Не приймає до уваги апеляційний суд і посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, оскільки відповідно до наданої суду копії повідомлення про підозру, ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.301, ч.3 ст.301 КК України, в іншому кримінальному провадженні лише 30.06.2023 року, ці провадження не об`єднані. На момент розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були відсутні дані про повідомлення останнього про підозру у вчиненні іншого злочину.

Стосовно доводів прокурора, що слідчим суддею не було з`ясовано думки ОСОБА_11 щодо можливості застосування домашнього арешту до підозрюваного в її житлі, то колегія суддів зауважує, що ОСОБА_11 є дружиною підозрюваного, відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту ОСОБА_8 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за цим місцем реєстрації та проживання підозрюваного і був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Водночас, КПК України не покладає обов`язку на слідчого суддю з`ясовувати думку власника житла для застосування такого запобіжного заходу.

Також, апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що цілодобовий домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Навпаки, після застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умов вказаного запобіжного заходу не порушував і дотримувався покладених на нього обов`язків, прибув в судове засідання під час апеляційного перегляду провадження. Доказів протилежного суду апеляційної інстанції прокурором не надано. Отже вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09 червня 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4