Справа №295/5415/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 поданою ним 23.02.2023 р. заяви про кримінальне правопорушення, -

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому) щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) заяви ОСОБА_3 поданою ним 23.02.2023 р. про кримінальне правопорушення. В обгрнтування скарги ОСОБА_3 , звертаючись 26.04.2023 р. до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир вказав, що «…три тижні тому назад він звернувся до ТУ ДБР у м. Хмельницькому з заявою відносно злочину, який був скоєний працівником відділу дізнання Попільнянського РУП ГУНП в Житомирській області слідчим ОСОБА_5 , який сфабрикував відносно нього, ОСОБА_3 кримінальне провадження, внаслідок чого його визнали обвинуваченим у кримінальному поступку якого він не скоював передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України. 16.03.2023 р. він отримав відповідь від ТУ ДБР у м. Хмельницькому, що йому, ОСОБА_3 відмовлено у задоволені заяви щодо внесення заяви до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник наполягав на задоволені скарги.

Слідчий ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги наполягаючи на її необгрунтованності.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, встановив.

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому (далі ТУ ДБР у м. Хмельницькому) щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) заяви ОСОБА_3 поданою ним 23.02.2023 р. про кримінальне правопорушення. В обгрнтування скарги ОСОБА_3 , звертаючись 26.04.2023 р. до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомир вказав, що «…три тижні тому назад він звернувся до ТУ ДБР у м. Хмельницькому з заявою відносно злочину, який був скоєний працівником відділу дізнання Попільнянського РУП ГУНП в Житомирській області слідчим ОСОБА_5 , який сфабрикував відносно нього, ОСОБА_3 кримінальне провадження, внаслідок чого його визнали обвинуваченим у кримінальному поступку якого він не скоював передбаченим ч. 2 ст. 125 КК України. 16.03.2023 р. він отримав відповідь від ТУ ДБР у м. Хмельницькому, що йому, ОСОБА_3 відмовлено у задоволені заяви щодо внесення заяви до ЄРДР.

Під час розгляду наданих матеріалів встановлено відсутність у них відомостей про час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, не вказано обставин вчинення протиправних, які б підпадали під кваліфікуючи ознаки злочину, що унеможливлює реєстрацію вказаних обставин як кримінального злочину до ЄРДР.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 Розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 р. № 298, надалі - Положення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення (передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність).

Згідно з вимогами частини 1 статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Склад злочину - сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт злочину, об`єктивна сторона злочину, суб`єкт злочину, суб`єктивна сторона злочину. Відсутність хоча б одного з елементів складу злочину свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.

Всебічний аналіз зазначених норм права вказує на те, що відповідно до статті 214 КПК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які відомості, які містяться у заявах чи повідомленнях фізичних та юридичних осіб, а лише ті, які містять обставини про кримінальне правопорушення (злочин).

Поряд з тим, відповідно до п. п.1 п.1 Узагальнення «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. № 9-49/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Кримінальний процесуальний кодекс України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення (передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину), а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення статті 214 КПК України, перебувають у взаємозв`язку з частиною 1 статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З метою об`єктивного розгляду скарги судом було досліджено вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2023 р. (справа № 1-кп/288/39/23) по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паволоч, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, обвинувачуємого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом встановлено.17 липня 2022 р. біля 09.30 год. перебуваючи поблизу магазину, що за адресою: АДРЕСА_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин стався словесний конфлікт. У ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .?

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, усвідомлюючи можливі протиправні наслідки та бажаючи їх настання 17.07.2022 р. у вказаний час та місці ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та умисно наніс йому не менше п`яти ударів кулаком правої руки в область голови.

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, у вказаний день, час та місці, схопив ОСОБА_6 за ліву ногу, внаслідок чого останній впав зі сходів на землю, та умисно наніс потерпілому не менше п`яти ударів руками в область голови та ногами в область ніг.

Внаслідок протиправних злочинних дій ОСОБА_3 умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді: садна та забою лівого колінного суглобу, синця правої стопи, синця скроневої ділянки та струсу головного мозку, що згідно висновку експерта № 228 від 11.08.2022 р. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, не визнав та пояснив, що ОСОБА_6 раніше обізвав його образливим словом, а тому він хотів взяти його за барки, щоб він більше такого не говорив, бити його не хотів. В той день коли був конфлікт, він підійшов до магазину, ОСОБА_6 стояв на сходах та замахнувся на нього ногою, хотів його ударити. З метою самозахисту він схватив ОСОБА_6 за ногу і ОСОБА_6 впав. Дві жінки заступили ОСОБА_6 . Він жодних тілесних ушкоджень не наносив.

При оцінці доказів, суд критично відносився до показів обвинуваченого ОСОБА_3 та не брав їх до уваги, оскільки вони не є правдивими та послідовними в динаміці розвитку подій, не узгоджуються з обвинуваченням, показаннями потерпілого, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 не визнав свою винуватість, але його винуватість підтверджується слідующими доказами:

Показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що він працює старостою Паволоцького старостинського округу. 17 липня 2022 р. вранці о 09.30 годині він йшов в магазин, по дорозі зустрів ОСОБА_7 та вони йшли разом та розмовляли. Через деякий час він почув гуркіт автомобіля і побачив, що за кермом даного автомобіля був ОСОБА_3 . Він зробив йому зауваження. ОСОБА_3 зупинився та запитав у нього, що він від нього хотів та поїхав далі. Він з ОСОБА_7 підійшли до магазину, він піднявся на сходи даного магазину, також там стояли ще жінки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_3 під`їхав до магазину підійшов до нього схватив його за одяг та вдарив рукою з лівої та правої сторони в голову три п`ять разів. Потім схватив його за ліву ногу і він впав зі сходів на землю, ОСОБА_3 продовжував наносити йому удари руками та ногами по різних частинах тіла. В даний конфлікт втрутився ОСОБА_11 , який відтягнув ОСОБА_3 від нього.

Показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Також винуватість ОСОБА_3 підтверджується зібраними та дослідженими під час судового провадження належними та допустимими письмовими доказами, а саме: висновком експерта № 228 від 11 серпня 2022 р. з якого вбачається, що при судово медичному обстеженні та згідно записів представлених медичних документів у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна та забою лівого колінного суглобу, синця правої стопи, синця скроневої ділянки та струсу головного мозку; що утворились від дії твердого тупого предмету/предметів/, можливо в термін та за обставин, що вказує освідуваний та вказані в описовій частині постанови, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Можливість утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння на виступаючі тверді предмети з положення стоячивиключається (а. с. 78-79); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 серпня 2022 року, надану ОСОБА_6 (а. с. 80); заявою ОСОБА_6 від 05 серпня 2022 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 (а. с. 81); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 р. з фотоілюстрацією до протоколу за участю потерпілого ОСОБА_6 , який розповів та показав як ОСОБА_3 було спричинено йому тілесні ушкодження (а. с. 82-89); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 р. з фотоілюстрацією до протоколу за участю свідка ОСОБА_7 , яка розповіла та показала як ОСОБА_3 наносив удари руками та ногами по обличчю та частинах тіла ОСОБА_6 (а. с. 90-96); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 року з фотоілюстрацією до протоколу за участю свідка ОСОБА_11 , який розповів та показав як ОСОБА_3 наносив удари руками та ногами по обличчю та частинах тіла ОСОБА_6 (а. с. 97-103); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 року з фотоілюстрацією до протоколу за участю свідка ОСОБА_8 , яка розповіла та показала як ОСОБА_3 наносив удари руками та ногами по обличчю та частинах тіла ОСОБА_6 (а. с. 104-109); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 року з фотоілюстрацією до протоколу за участю свідка ОСОБА_10 , яка розповіла та показала як ОСОБА_3 наносив удари руками та ногами по обличчю та частинах тіла ОСОБА_6 (а. с. 110-117); протоколом проведення слідчого експерименту від 18 серпня 2022 року з фотоілюстрацією до протоколу за участю свідка ОСОБА_12 , яка розповіла та показала як ОСОБА_3 наносив удари руками та ногами по обличчю та частинах тіла ОСОБА_6 (а. с. 118-123).

Таким чином, суд, оцінивши кожний доказ, прийшов до висновку про належність, допустимість та достовірність зібраних доказів у провадженні, які у своїй сукупності є достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2023 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено ОСОБА_3 покарання за частиною 2 статті 125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 17 травня 2023 р. скаргу адвоката в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 залишено без задоволення, вирок Попільнянського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2023 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до ЄРДР вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Із змісту скарги, доданих до неї матеріалів, а також відомостей, які містяться в заявах про вчинення кримінального правопорушення, не вбачаються наявні ознаки складу злочину в розумінні ст. 11 КК України, а тому відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 .

За таких обставин ТУ ДБР у м. Хмельницькому обгрунтовано було відмовлено у внесені вказаних відомостей до ЄРДР заяви ОСОБА_3 стосовно слідчого ОСОБА_5 .

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307 КПК України, Положенням про ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 р.,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 поданою ним 23.02.2023 р. заяви про кримінальне правопорушення, відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 17.05.2023.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_13 Перекупка