Справа №549/323/23
провадження №1-кп/549/69/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

27 вересня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Чорнухи обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000132 від 18.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, одружений, не працює, на утриманні осіб не маючий, участі в АТО та ООС не брав, військовозобов`язаний, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 17.05.2023, близько 08:00, разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, у період нересту, заздалегідь взявши з собою заборонене для любительського рибальства знаряддя, а саме одну сітку ліскову, прибули на берег річки «Многа», яка знаходиться в с. Городище Лубенського району Полтавської області, де за допомогою дерев`яного човна, запливли по вказаній річці та встановили конструкцію з однієї сітки ліскової для незаконного видобування риби.

В подальшому, 17.05.2023, близько 15:30, ОСОБА_4 , разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, порушуючи вимоги ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022 року, Наказу Державного агентства меліорації та рибного господарства України № 98 від 24.03.2023 «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах в районах діяльності (контролю) Полтавського рибоохоронного патруля у 2023 році», діючи умисно, в період нересту, за допомогою раніше встановленої ліскової сітки, виловили водні живі ресурси, а саме: рибу «плітку» загальною кількістю 9 шт., вартістю 1564,00 грн. за одиницю, рибу «Синець» в кількості 1 шт., вартістю 1581,00 грн. за одиницю, рибу «Щука» в кількості 1 шт., вартістю 3468,00 грн. за одиницю, чим спричинили матеріальних збитків рибогосподарським водним об`єктам України на загальну суму 19125,00 грн. (згідно такс затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів») та, відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», заподіяли істотну шкоду.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, кваліфікованого, як незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

26 вересня 2023 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.249 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст.249 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав надану угоду, пояснив, що угода відповідає вимогам КК та КПК України та не суперечить інтересам обвинуваченого, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 надану угоду підтримав, мотивуючи тим, що обвинуваченим угода укладена свідомо, відповідає вимогам законодавства та інтересам обвинуваченого, тому просить її затвердити.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, який також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком один рік, суд дійшов такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.249 КК України, як незаконне зайняття рибним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66,67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, компрометуючих даних щодо нього за місцем проживання суду не надано, під наглядом у лікаря психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого злочину, та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суду учасниками судового провадження не заявлялись.

Питання щодо речових доказів були вирішені ухвалою Чорнухинського районного суду від 27.09.2023 стосовно особи, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 вересня 2023 року між начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 як обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000132 від 18 травня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1