Справа 556/2028/23
Номер провадження 1-кп/556/162/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 року. Володимирецький районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Володимирець матеріали кримінального провадження №0000157 від 18.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дубівка Володимирецького району Рівненської області, житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня - спеціальна, розлученого, військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ч.1 ст. 121 КК України,-

Встановив:

17 травня 2023 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з єдиним умислом на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання наслідків у виді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого та бажаючи їх настання, наніс один удар ножем в ділянку черевної порожнини ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної стінки без пошкодження органів черевної порожнини, які згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння,

Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю і суду пояснив, що він проживав у свого знайомого в АДРЕСА_1 . 17.05.2023 туди прийшов потерпілий. ОСОБА_6 був п`яний, зайшов з палкою. ОСОБА_4 сказав йому вийти з хати. Маючи намір налякати потерпілого, взяв ножа і вдарив ним останнього в область черевної порожнини.

Раніше з потерпілим були нормальні відносини.

Щиро розкаюється у вчиненому.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 ствердив, що 17.05.2023 він прийшов до ОСОБА_4 по гроші за раму від велосипеда. Обвинувачений обізвав його, сказав вийти з хати, наніс удар ножем в черевну порожнину. ОСОБА_6 пішов з будинку, поїхав велосипедом до лікарки, потім викликали швидку допомогу.

Просить обвинуваченого суворо не карати.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, показів потерпілого, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

- Протоколом огляду місця події від 18.05.2023 одягу потерпілого;

- Протоколом огляду місця події від 17.05.2023 території домогосподарства в АДРЕСА_1 ;

- Згідно Висновку експерта №45 від 11.07.2023, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення черевної стінки без пошкодження органів черевної порожнини. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії колото-ріжучого знаряддя, можливо від удару ножем, при обставинах та в термін вказаних в постанові і які згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до розряду тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечених для життя на момент їх заподіяння.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2023, де ОСОБА_4 розповів і показав як наніс удар ножем потерпілому;

- Як зазначено у Висновку судово-медичної експертизи речових доказів №24 від 09.06.2023, кров ОСОБА_4 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами а-А і а-В за ізосерологічною системою АВО. Кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютинінами а-А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. При судово-медичній експертизі слідів на ручці ножа, вилучено під час огляду місця події, виявлена кров людини, статеву належність якої не встановлено через відсутність її клітинних елементів, необхідних для статевоспецифічної диференціації, ядровмісні клітини, придатні для дослідження, не знайдені. При серологічному дослідженні крові виявлено антигени А та Н ізосерологічної системи АВО. Отже, виявлена кров на ручці ножа може походити від особи (осіб) в крові якої (яких) містяться антигени А та Н за ізосерологічною системою АВО і не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_6 . Походження антигену Н від ОСОБА_4 не виключається в якості домішку.

- Згідно Висновку судової біологічної експертизи №530 від 08.06.2023, на кофті, що належить ОСОБА_4 виявлена кров людини (об.№1). При серологічному досліджені встановлені антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В. Дані ознаки властиві особам групи крові 0 з Вогемаглютинінами анти-А, анти- яким є ОСОБА_4 . Даних за наявність крові ОСОБА_6 не отримано.

- На футболці, що належить ОСОБА_6 виявлена кров людини. При серологічному досліджені встановлені антигени А, Н та богемаглютинін анти-В. Дані ознаки властиві особам групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном ОСОБА_7 крові можливе від ОСОБА_6 . У випадку змішання крові декількох осіб, домішок крові групи О з ізогемаглютиніними анти-А, анти-В, яким є ОСОБА_4 , не виключається. (Висновок судової біологічної експертизи №531 від 08.06.2023);

- При судовій токсикологічній експертизі крові ОСОБА_4 №760 від 15.06.2023, яка проведена експертом-токсикологом ОСОБА_8 вбачається, що в наданій на дослідження крові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено етиловий спирт, концентрація якого становить 1,36‰. (Висновки експерта №442 від 16.06.2023, №760 від 15.06.2023);

- Згідно Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуть увагу та швидкість реакції від 18.05.2023, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (1.2 ‰), дата огляду 18.05.2023 01 год 30 хв.

Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив тяжкий злочин

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З приводу призначення покарання особі за вчинений злочин, Пленум Верховного Суду України у постанові №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року надав відповідні роз`яснення, згідно яких, при визначенні ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення обвинуваченою особою (форми вини, мотивів, способу, стадій тощо), досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати також його вік, стан здоров`я, поведінку, минуле (зокрема наявність не знятих чи непогашених судимостей), склад сім`ї, матеріальний стан тощо.

Окрім того, вимоги ст.65 КК УКраїни є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання , виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, зі змісту якої випливає, що застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, даних про особу винного та інших обставин кримінального провадження попередження нових злочинів й виправлення обвинуваченого є можливим без його ізоляції від суспільства.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав, щиро розкаюється у вчиненому, негативно характеризується, потерпілий просить суворо не карати.

Як зазначено у досудовій доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк, можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вище викладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Суд вважає, що дане покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експертів для проведення експертиз - відсутні.

Відносно ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обирався у виді домашнього арешту. Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчився 17 липня 2023 року. Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з двохрічним іспитовим строком.

Згідно ч. 1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для застосування відносноОСОБА_4 запобіжного заходу - відсутні.

Речові докази: кухонний ніж знищити; футболку темно- сірого кольору повернути ОСОБА_6 ; кофту синього кольору повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому, захиснику обвинуваченого та прокурору. Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1