Справа № 359/1694/22
Провадження №1-кп/359/271/2023
У Х В А Л А

17.07.2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання прокурора про направлення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 332 КК України.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про надіслання до уповноваженого (центрального) органу України запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, адресований до компетентного органу Турецької Республіки, з метою отримання відомостей про те, коли (число, місяць, рік), якими транспортними сполученнями та у яку країну після 01.01.2021 з Турецької Республіки вибули ОСОБА_5 та її син ОСОБА_7 .

В обґрунтування свого клопотання прокурор послався на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 повідомляла прокурору про те, що вивезла свого сина з Туреччини до Російської Федерації, однак такий протокол її допиту під час судового розгляду досліджений судом не може бути, а відповідати на це питання ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовилась. Оскільки дослідженими письмовими доказами підтверджено факт вивезення малолітнього ОСОБА_8 до Турецької Республіки, прокурор на підставі ст.. 541, 542, 545, 551 КПК просить задовольнити клопотання.Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачена та захисник заперечили щодо поданого клопотання посилаючись на те, що під час досудового розслідування сторона обвинувачення, збираючи докази, мала можливість вжити необхідні заходи з метою отримання міжнародної правової допомоги, в тому числі в порядку ст.. 551 КПК України прокурор міг надіслати до уповноваженого органу відповідний запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, але цього він не зробив. Сторона захисту вважає, що задоволення судом клопотання призведе до порушення принципу змагальності сторін, який передбачений ст.. 22 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора про направлення запиту про міжнародну правову допомогу, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 541 КПК України, міжнародна правова допомога - проведення компетентними органами однієї держави процесуальних дій, виконання яких необхідне для досудового розслідування, судового розгляду або для виконання вироку, ухваленого судом іншої держави або міжнародною судовою установою. Згідно з ч. 1 ст. 542 КПК України, міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження. Частиною 1 ст. 551 КПК України суд, прокурор або слідчий за погодженням з прокурором надсилає до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про те, що під час досудового розслідування прокурор в рамках міжнародного співробітництва наділений правом надіслати до уповноваженого (центрального) органу України запит про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні, яке він здійснює. Під час судового розгляду прокурор не обґрунтував належним чином поважність причин, через які він не надіслав запит про міжнародну правову допомогу під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Суд наголошує, що тягар доведення обґрунтованості обвинувачення та, відповідно, надання доказів винуватості покладено на сторону обвинувачення, суд не може вживати активних дій, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у частині 6 статті 22 КПК України (аналогічна думка з цього приводу викладена в Постановах ВС від 29.07.2020, справа № 740/526/19, провадження № 51-212км20, від 19 травня 2021 року, справа № 234/15877/16-к, провадження № 51- 937 км 20, 18 травня 2021 року, справа № 554/4242/19, провадження № 51-5463км 20).

Додатково суд звертає увагу на те, що згідно статтею 552 КПК України встановлені зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу повинні відповідати вимогам цього Кодексу або міжнародного договору України, що застосовується у конкретному випадку. Запит може бути складений у формі доручення. Зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу визначено ст. 552 КПК України. Звертаючись до суду із клопотанням, прокурор не з`ясував наявність міжнародного договору, яким регулюється питання щодо міжнародно правової допомоги з Турецькою Республікою, не послався на нього у клопотанні.

Отже, у задоволенні клопотання прокурора про направлення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні слід відмовити у зв`язку із необґрунтованістю та безпідставністю клопотання.

Керуючись, ст. 22, 541, 551, 552 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про направлення запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000105 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 08.30 год. 19.07.2023 р.

Суддя ОСОБА_1