ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1888/23 Справа № 185/9165/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , поданою на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю строком до 19 вересня 2023 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю строком до 19 вересня 2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_7 покладені такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

- заборонити покидати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він мешкає, цілодобово;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за їх наявності);

- утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 18 липня 2023 року, приблизно о 13 год. 57 хв. (більш точний час під час розслідування не

встановлений), прийшов до магазину «Продукти-553» Товариства з обмеженою

відповідальністю «АТБ-Маркет», який розташований по вул. Новій, 2А в м. Павлограді Дніпропетровської області. Знаходячись в торговельній залі вказаного магазину, та перебуваючи біля стелажів із товаром, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення товарів магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що все майно, яке знаходиться в торговельному залі магазину, являється чужим майном, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії ніхто не побачить та не сприйматиме як злочинні, маючи впевненість у таємності вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, ОСОБА_7 , о 13 год. 58 хв. 18 липня 2023 року таємно, діючи в умовах воєнного стану, викрав одну упаковку розчинної кави торговельної марки «Jacobs Monarch», об`ємом 280 г., вартістю 397,67 грн., яку одразу ж приховував під футболку, в яку був вдягнений.

Продовжуючи свої протиправні дії, утримуючи викрадену упаковку із кавою при собі, ОСОБА_7 , вважаючи свої дії непомітними для інших, о 13 год. 58 хв. направився до виходу з магазину, де був помічений охоронницею магазину «Продукти-553», яка, звернувши увагу на знаходження під футболкою ОСОБА_7 речей, словесно зупинила останнього, запропонувавши пояснити, що той приховує під одягом. Усвідомлюючи поміченність та викриття своїх протиправних дії по викраденню товару магазину, не бажаючи відмовлятися від досягнення своєї протиправної мети, керуючись корисливим умислом, незважаючи на словесні вимоги охоронниці магазину показати товар, який він приховує під футболкою, розуміючи очевидність продовжуваних злочинних дій, маючи намір уникнення затримання та утримання при собі викраденого товару, ОСОБА_7 попрямував далі до виходу з магазину.

Маючи на меті обернення викраденого майна на свою користь та подальше розпорядження ним на свій розсуд, ОСОБА_7 , усвідомлюючи відкритий характер вчинених дій для працівниці магазину «Продукти-553», утримуючи викрадене майно при собі, о 13 год. 58 хв. вийшов з приміщення магазину, завдавши тим самим ТОВ «АТБ-Маркет», матеріальну шкоду на загальну суму 397,67 грн..

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме, як - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що слідчим та прокурор хоча і було доведено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші злочини, проте заявлені ризики на думку слідчого судді не виправдовують тримання особи під вартою.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прокурор ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю та постановлення нової ухвали, якою клопотання слідчого задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування зазначає, що не оскаржуючи ухвалу слідчого судді в частині доведеності обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Прокурор звертає увагу суду, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Слідчим суддею залишено поза увагою факти того, що підозрюваний перебуває у фізичному стані, достатньому для настання ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не має офіційного джерела доходів, єдиним підтвердженням наявності неофіційного джерела доходів є показання самого ОСОБА_7 , тобто є недоведеним, у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та нічого не заважає підозрюваному у будь-який час покинути місце свого проживання з метою ухилення від суду.

Крім того, як свідчать матеріали, додані до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, підозрюваний раніше неодноразово судимий, в тому числі за крадіжки та грабіж, що свідчить про небажання останнього виправлятись та про його схильність до протиправної поведінки, зокрема до вчинення корисливих злочинів.

Таким чином, сторона обвинувачення наголошує на порушенні слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого підозрюваному ОСОБА_7 необґрунтовано обрано занадто м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі викладених у ній вимог та просила її задовольнити.

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Як слідує з оскарженої ухвали, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри та наявність вищезазначених ризиків, підтверджуються матеріалами справи, а ухвала слідчого судді в цій частині не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі, а також сторона захисту не подавала апеляційну скаргу з підстав необґрунтованості вказаних висновків слідчого судді.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги прокурора, вважає обґрунтованими вищезазначені висновки слідчого судді, а рішення слідчого судді про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним, обґрунтованим та достатньо мотивованим з огляду на таке.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 132 КПК).

Відповідно до ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до клопотання слідчого метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбачених у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як слідує з апеляційної скарги прокурора, він наводить доводи про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, які є суто формальними та зводяться до власної переоцінки фактичних обставин справи та вищевикладених висновків слідчого судді.

Посилаючись на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, прокурор просить застосувати стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, водночас тільки тяжкість злочину, не може бути достатньою підставою для застосування виключного запобіжного заходу.

Застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю у повному обсязі може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Крім того, слідчим суддею було оцінено обсяг викраденого майна, встановлено, що розмір заподіяної шкоди складає 397,67 грн. та на момент обрання запобіжного заходу є відшкодованим, досліджено питання судимості ОСОБА_7 та виявлено, що судимості є погашеними, з`ясовано, що грабіж підозрюваним вчинено саме у зв`язку з правовим режимом воєнного стану, встановлено наявність постійного та офіційного місця проживання підозрюваного у м.Павлоград, Дніпропетровської області.

Вищезазначені обставини надали слідчому судді змогу дійти висновку про відсутність обставин, які б свідчили про те, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 177 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Враховуючи положення ст. 178 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце реєстрації та місце проживання та доходить висновку про законність рішення слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді має бути залишена без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю щодо підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_7 строком до 19 вересня 2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4