Провадження № 1-кс/686/4339/23
У Х В А Л А

25 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , дослідивши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001707 від 18.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2023 прокурор Хмельницької Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 у межах кримінального провадження № 0001707 від 18.05.2023 звернувся із клопотанням про арешт на автомобіль марки «Jeep», моделі: «GrandCherokee», 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та автомобіль марки «Toyota», моделі «Сашгу», 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищеописаним майном з метою збереження речових доказів та подальшого доказування вчинення вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 17.05.2023 до Хмельницького РУП надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з лютого 2022 по травень 2023, невстановлена особа перебуваючи в м. Хмельницький, шахрайським шляхом заволоділа транспортними засобами, а саме: автомобіль марки «Jeep», моделі: «GrandCherokee», 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та автомобіль марки «Toyota» «Сатгу», 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , що на підставі довіреностей належать останньому, чим спричинили матеріальної шкоди, сума якої встановлюється.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення 18.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001707 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 18.05.2023, було детально допитано потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив від 01.05.2022 останній є ФОП за кведом: 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт». Окрім цього, потерпілий займається пригоном транспортних засобів за кордону та їх продажом.

На підставі довіреності від 09.03.2023 року ОСОБА_3 є повноваженим представником власника транспортного засобу Jeep Grand Cherokee, 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 . Також, на підставі довіреності від 06.04.2023 року повноваженим представником власника транспортного засобу Toyota Camry, 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 . У зв`язку з чим, має право представляти інтереси власників вище вказаних ТЗ в органах Національної поліції.

В подальшому, потерпілий зазначив, що близько трьох років тому через знайомих він розпочав спілкування із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , який користується абонентським номером телефону: НОМЕР_8 . Познайомився із останнім в м. Хмельницький, так як потерпілий часто приїжджав до вказаного міста, а саме до своїх друзів. Під час їх знайомства ОСОБА_3 дізнався про те, що ОСОБА_5 займається в м. Луцьк продажом транспортних засобів. У зв`язку з чим, потерпілий вирішив із ним співпрацювати, що полягало в наступному: коли ОСОБА_3 приганяв транспортний засіб з-за кордону, на певну особу оформлялось в ГСЦ МВС право власності і після цього на підставі довіреності останній мав право розпоряджатися ( в тому числі продати) транспортні засоби. Після чого, ОСОБА_4 отримував від потерпілого документи про підтвердження права власності на транспортний засіб, довіреність та авто. Окрім цього, ОСОБА_3 була встановлена сума яку б він мав отримати внаслідок продажу транспортного засобу. В подальшому, із ОСОБА_6 потерпілий міг бачитися тільки в випадках отримання грошових коштів або надання йому нового автомобіля. Довіреність видавалася на рік та ОСОБА_5 повинен був за З місяці від моменту отримання авто передати ОСОБА_3 кошти за продаж.

Також, потерпілий додав, що з самого початку співпраці із ОСОБА_4 , а це близько трьох років тому, до ОСОБА_5 в нього не було питань, так як співпраця відбувалася згідно їх усної домовленості.

Однак, близько року тому, після того як потерпілим були пригнані два транспортних засоби, а саме: Jeep Grand Cherokee, 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та Toyota Camry, 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , які були зареєстровані та по довіреності надані ОСОБА_7 для їх продажу, то він розпочав розуміти те, що останній не збирається відавати йому кошти за їх продаж, а тому вирішив звернутись до працівників поліції.

Окрім того, потерпілий ОСОБА_3 , вказав, що транспортний засіб Jeep Grand Cherokee був зареєстроване вперше 04.02.2022 власником якого являється ОСОБА_8 . В подальшому, здійснивши ремонтні роботи по вище вказаному авто, ОСОБА_8 надав довіреність від 18.02.2022, на розпорядження вище вказаним авто ОСОБА_4 марки Jeep Grand Cherokee, 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 . У зв`язку з чим, того ж місяця (точної дати та адреси потерпілий не пам`ятає) вищевказане авто ОСОБА_3 було передане ОСОБА_4 з документами. Вказана дія відбувалась в м. Хмельницький за участю потерпілого, так як ОСОБА_5 в той період було зручно забрати авто в місті Хмельницький. Після чого, вони попрощалися і кожен поїхав по своїх справах.

У зв`язку з чим, було повідомлено про дане ОСОБА_6 , який повідомив потерпілому тільки місце де б міг бути Jeep Grand Cherokee, а це адреса: Волинська область, с. Великий Омеляник, вул. Володимирська, З Б, а тому ОСОБА_3 поїхав за вище вказаною адресою щоб впевнитися чи є там авто і на той момент воно там перебувало, це являлась територія СТО. Однак, станом на сьогоднішній день вищезазначений автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_8 не повернуто, а перебуває в ОСОБА_4 (на думку потерпілого в м. Луцьк).

Також, транспортний засіб Toyota Camry, 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 був зареєстрований вперше 04.02.2022 власником якого являється ОСОБА_9 . В подальшому, здійснивши ремонтні роботи по вище вказаному авто, ОСОБА_9 надав довіреність від 18.02.2022, на розпорядження вище вказаним авто ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, того ж місяця ( точної дати та адреси потерпілий не пам`ятає) вищевказане авто було передане ОСОБА_4 з документами. Вказана дія відбувалась в м. Хмельницькому за участю потерпілого, так як ОСОБА_5 в той період було зручно забрати авто в місті Хмельницький. Після чого, вони попрощалися і кожен поїхав по своїх справах.

Через певний період часу, ОСОБА_3 зрозумів, що останній не виконує умов усної домовленості та не відає кошти за його продаж. ОСОБА_5 при спілкуванні неодноразово повідомляв про те, що якраз має повертати кошти за продаж ОСОБА_10 . Однак, кошти не поверталися, так як і сам транспортний засіб.

У зв`язку з чим, ОСОБА_9 від 16.05.2022 надіслано заяву на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу про скасування довіреності від 18.02.2022, реєстровий номер 309.

В подальшому, вищевказана довіреність була скасована, та передана для відома в ТСЦ МВС № 2643 (м. Коломия, Івано-Франківська область), про що отримана від них довідка від 05.04.2023 де зазначено, що згідно баз Даних Єдиного державного реєстру МВС України громадянином ОСОБА_9 зареєстровано транспортний засіб Toyota Camry, 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 (змінені під час останньої реєстрації), чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 . Вказана реєстрація проведена 04.04.2023, про що виданий новий технічний паспорт.

Окрім того, після скасування довіреності ОСОБА_9 стало відомо про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , набув право користування 17.06.2022 на транспортний засіб Toyota Camry, 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 . На думку потерпілого вказаний транспортний засіб був отриманий від ОСОБА_4 , який діяв в свій час на підставі довіреності виданої власником ОСОБА_9 . Отже, вище вказане авто було продане, однак кошти за нього потерпілому ОСОБА_3 не поверталися.

На думку потерпілого ОСОБА_3 вказана реєстрація не могла бути проведена, у зв`язку з тим, що довіреність від 18.02.2022 вже була скасована.

В подальшому, станом на сьогоднішній день, помилкова реєстрація вищезазначеного автомобіля за ОСОБА_12 скасована, про що повідомлено Лозовика, однак транспортний засіб не повернуто.

Окрім того, потерпілий повідомив про те, що ОСОБА_13 близько двох місяців перебуває за межами України, а саме в Канаді.

Також, ОСОБА_3 повідомив, що на його думку вищевказаними авто протиправно користуються інші особи, станом на сьогоднішній день йому не відомо їх місцезнаходження. Також, останній зазначив, що у зв`язку із сплином часу він не пам`ятає точної дати та місця передачі Лозовику двох авто.

На думку потерпілого ОСОБА_3 , йому було завдано майнової шкоди на суму близько 65 000 доларів США ( 2 405 000 грн.), а саме за усної домовленості сума за продаж Toyota Camry становила 25 000 доларів США, а за Jeep Grand Cherokee - 40 000 доларів США.

В ході проведення досудового розслідування із автомобілем марки «Jeep», моделі: «GrandCherokee», 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та автомобілем марки «Toyota» «Сатгу», 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , планується проведення ряду слідчих(розшукових) дій, зокрема здійснення деталізованого огляду останніх, проведення транспортної товарознавчої експертизи, експертизи дослідження вузлів, агрегатів транспортного засобу, судово-криміналістичної експертизи документів.

Тому, 18.05.2023 слідчим СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було винесено постанову про визнання у кримінальному провадженні речових доказів, а саме: автомобіля марки «Jeep», моделі: «GrandCherokee», 2018 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 та автомобіля марки «Toyota» «Сатгу», 2020 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , чорного кольору, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Разом із тим, узагальнені підстави стосовно накладення арешту на усе майно, потребують конкретизації в частині мети його застосування, оскільки накладення арешту на майно особи впливає на її обсяг прав як власника майна.

А тому з урахуванням приписів кримінального процесуального закону, особа, яка позбавляється внаслідок застосування кримінально-правової процедури певних чи усіх повноважень власника майна має право знати підстави та мету накладення арешту щодо кожної із її речей.

У клопотанні відсутні відомості про протиправне заволодіння та перереєстрацію транспортних засобів на інших осіб та на підставі яких документів були здійснені реєстраційні дії на них, з урахуванням того, що указані події відбувались у 2022 році.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті.

А тому клопотання є передчасним.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 172,173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001707 від 18.05.2023 повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя