Номер провадження: 11-кп/813/1268/23
Справа № 522/3301/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 червня 2023 року з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680 грн. та покладено визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року скасувати та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зобов`язується виконувати всі покладені на нього обов`язки.

Вказує, що прокурором необґрунтовано та не доведено ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зазначає, що є громадянином України, має місце реєстрації в м. Одесі та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неофіційно працював, що може підтвердити дільничний.

За попередні злочини відбув покарання та був звільнений по відбуттю покарання, тому попередні судимості не можуть враховуватися.

Він мав роботу помічником кухаря за ресторані- барі Аладин неофіційно , тому що раніше судимих не беруть на гідну роботу.

Вказує, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України не доведена.

Позиція учасників.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор в судове засідання не з`явився , заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Адвокат ОСОБА_7 направила заяву, в якій вказала , що у судове засідання не прибуде, оскільки перебуватиме в іншому судовому засіданні, просить провести апеляційний розгляд за її відсутності апеляційну скаргу обвинуваченого підтримує та просить її задовольнити. Разом з заявою направила копію характеристики з місця проживання ОСОБА_6 .

Обвинувачений вказав на можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності його захисника .

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частина 1 ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до положень ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вбачається, що на розгляді Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000194 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

На теперішній час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Як видно, суд відповідно до приписів ст. 315 КПК України у підготовчому судовому засіданні розглянув клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою із визначенням застави , як альтернативного запобіжного заходу та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для його задоволення.

Задовольнивши клопотання прокурора, суд погодився із доводами про існування вказаних у клопотанні прокурора ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спроби переховування від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості , що характеризують особу обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, суд виходив із того , що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , що відноситься до категорії тяжких злочинів, є громадянином України , не має місця реєстрації , до затримання проживав у м. Одесі , раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності , офіційно не працевлаштований , не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, не має джерела прибутку, а також місця реєстрації і міцних соціальних зв`язків та дійшов висновку , що є доведеним існування ризику переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому суд визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави у мінімальному її розмірі , передбаченому для тяжких злочинів - 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Тобто запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Доводів про те, що судом визначено заставу у непомірному для обвинуваченого розмірі апеляційна скарга не містить.

Суд, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральні якості, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь які зв`язки з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Серйозність пред`явленого обвинувачення в світлі обставин справи та характеристики особи обвинуваченого, робить вірогідним продовження існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення

Переконливих доводів на спростування продовження існування встановлених ризиків апеляційна скарга не містить.

Як видно із матеріалів провадження ОСОБА_6 інкриміновано вчинення злочину проти власності з корисливого мотиву, він раніше був засуджений за скоєння умисних тяжких злочинів, що вказує на його схильність до кримінально караних діянь, що в сукупності з відсутністю у нього постійного законного джерела доходів, офіційного місця роботи вказує на вірогідність існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення.

Твердження апеляційної скарги про те, що не можуть бути враховані відомості про його попередні судимості, за які він відбув покарання, слід відхилити, оскільки такі відомості наряду з іншими даними щодо особи обвинуваченого формулюють висновки щодо репутації особи тому підлягають відповідно до ст. 178 КПК врахуванню.

З матеріалів провадження , що надійшли із суду першої інстанції , видно, що у провадженні Приморського районного суду знаходиться на розгляду також кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК , яке наразі об`єднано в одне судове провадження із кримінальним провадженням , якому постановлена оскаржувана ухвала.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що він працював помічником кухаря без офіційного оформлення, не можна визнати обставиною, що нівелює ризик вчинення інших кримінальних правопорушень .

Сукупність відомостей про особу обвинуваченого та наявні у нього соціальні зв`язки, не можна визнати достатніми для того , щоб гарантувати стримуючу дію , тому не можна погодитися із доводами апеляційної скарги про нівелювання на цій стадії судового розгляду ризику переховування від суду.

Посилання обвинуваченого на наявність у нього постійного місця проживання та позитивної характеристики за попереднім місцем проживання підлягають врахуванню, разом з тим зазначені фактори не спростовують викладені в ухвалі суду висновки та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати реальний вплив та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та нівелюють встановлені судом ризики, зокрема вчинити інші кримінальні правопорушення .

Враховуючи обставини, передбачені 177, 178, 183 КПК, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, як особи, що схильна до скоєння кримінальних правопорушень , його соціальні зв`язки за відсутності доказів того, що вони здатні реально впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, зокрема ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, апеляційний суд погоджується з висновком суду та вважає, що зміна запобіжного заходу на більш м`який , як на тому наполягає апелянт, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам , що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.

Посилання обвинуваченого , як на підставу для зміни щодо нього запобіжного заходу , на те , що його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, колегія суддів вважає неприйнятними.

В суді першої інстанції розпочато судовий розгляд провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , а тому встановлення на даному етапі його вини у вчиненні інкримінованих злочинів відноситься до компетенції суду першої інстанції за результатами судового розгляду.

Перевірка достатності доказів для постановлення обвинувального вироку не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду ухвали суду про обрання запобіжного заходу до закінчення судового розгляду.

Апеляційний суд, до ухвалення рішення суду першої інстанції по суті, позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку доказам у кримінальному провадженні, в тому числі на предмет їх допустимості, а також робити висновки щодо доведеності чи недоведеності винуватості особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченого під вартою підлягає перевірці судом у порядку ст.331 КПК , а сторона захисту не позбавлена можливості надати суду докази на підтвердження доводів щодо обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків чи заявити клопотання про зміну запобіжного заходу за наявності для цього підстав.

Керуючись ст.ст. 183, 315, 404, 405, 407, 419, 422-1, ч.2 ст. 376 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3