ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5861/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 21-з/4817/11/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - заява про ухвалення додаткового рішення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись із заявою засудженого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за цією статтею у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язано ОСОБА_3 , відповідно до ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_4 на відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі - 117614,20 грн, на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 5880,71 грн, на відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 300000 грн., на відшкодування упущеної вигоди в розмірі - 12828,31 грн, на відшкодування правової допомоги в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди - 300000 грн. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди - 300000 грн. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 витрат на правову допомогу в розмірі 20000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_7 майнової шкоди у зв`язку з лікуванням в розмірі - 9721,55 грн, на відшкодування моральної шкоди в розмірі - 487 грн, витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 300000 грн та витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних витрат в розмірі - 130000 грн, моральної шкоди в розмірі - 6500 грн, витрат на правову допомогу у розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 , матеріальну шкоду в розмірі - 149423,10 грн, моральну шкоду в розмірі - 300000 грн та витрат на правову допомогу в розмірі - 10000 грн.

Стягнуто з ПАТ «НАСК Оранта» в користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 130000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_8 на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 178538,49 грн та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 110000 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/226/21) на автомобіль марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 та номерні знаки НОМЕР_1 , після набрання вироку законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.01.2021 (№607/228/21) на автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , після набрання вироку законної сили.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.01.2021 (№607/224/21) на автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_3 , після набрання вироку законної сили.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 17848,68 грн в дохід держави.

На вказаний вирок Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" та захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник серед іншого просив судові витрати по справі покласти на цивільних позивачів.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року вказані апеляційні скарги були задоволені частково, а саме вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року в частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди змінено і стягнуто:

- з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

- з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн.

- з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

- з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

- з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_10 на відшкодування моральної шкоди - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Також, апеляційним судом направлено на новий розгляд в суд першої інстанції в порядку цивільного судочинства заявлені в цьому кримінальному провадженні цивільні позови:

ОСОБА_4 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі 117614,20 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 5880,71 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн;

ОСОБА_7 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування витрат, понесених у зв`язку з лікуванням в розмірі 9721,55 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 487 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_10 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування матеріальних витрат в розмірі 130000 грн, страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 6500 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

ОСОБА_8 до ПАТ «НАСК Оранта» про стягнення страхового відшкодування матеріальних витрат в розмірі 130000 грн;

ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 149423,10 грн;

ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 178538,49 грн.

Також, апеляційний суд скасував зазначений вирок в частині вирішення питання щодо речових доказів - автомобілів, які були учасниками ДТП.

В решті вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Після цього, 06 вересня 2023 року до Тернопільського апеляційного суду надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суму понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у справі про його обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України пропорційно стягнути з цивільних позивачів, тобто з потерпілих, яким вчиненим ОСОБА_3 злочином було завдано шкоду здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень легкого і середнього ступеня тяжкості, а також - шкоду їх майну (двом автомобілям).

Перевіривши матеріали за вказаною заявою засудженого ОСОБА_3 вважаю, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Завданням кримінального провадження відповідно до статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Зміст та форма кримінального провадження згідно зі статтею 7 КПК України повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться диспозитивність. Диспозитивність кримінального процесу передбачає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень згідно з КПК України (ч.3 ст.26 КПК України).

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить визначення поняття "додаткове рішення", не передбачає можливість та процедуру ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку в кримінальному провадженні чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Статтею 407 КПК України передбачені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги. А саме:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2,4 ст.532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Отже, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 10 квітня 2023 року і ухвала Тернопільського апеляційного суду від 28 серпня 2023 року в цьому провадженні набрали законної сили 28 серпня 2023 року.

Зі змісту ухвали апеляційного суду від 28 серпня 2023 року видно, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 про зміну оскарженого вироку в частині покладення судових витрат по справі на цивільних позивачів (потерпілих) не було задоволено, а окремі цивільні позови направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Чинним КПК України не передбачена можливість постановлення апеляційним судом будь-яких додаткових рішень після перегляду рішень суду першої інстанції (слідчого судді), в тому числі за заявою сторони кримінального провадження.

Навпаки, відповідно до ч.2 ст.21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Неналежними є доводи засудженого ОСОБА_3 про наявність підстав для застосування в даному випадку положень ст.ст.141,133,137,270 ЦПК України з огляду на вимоги ч.5 ст.128 КПК України, оскільки процесуальні відносини щодо визначення розміру і розподілу процесуальних витрат повністю врегульовані главами 8,9 Розділу І КПК України, якими не передбачено їх стягнення з потерпілих в користь обвинуваченого чи засудженого.

Статтею 369 КПК України встановлено виключний перелік видів судових рішень, до числа яких додаткове рішення не входить.

Таким чином, аналіз усіх наведених положень КПК України вказує на те, що суд апеляційної інстанції не вправі проводити стягнення процесуальних витрат шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини, заяву засудженого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення апеляційного суду слід повернути особі, яка її подала.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.399 КПК України, суддя апеляційного суду,-

У Х В А Л И В :

Заяву засудженого ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення повернути особі, яка її подала.

Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати особі, яка її подала.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий