Справа 556/1158/23
Номер провадження 1-в/556/111/2023
У Х В А Л А

Іменем України

12.06.2023 року смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець, у режимі відеоконференції, клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , до арешту не працюючого, не одруженого, освіта загальна середня, раніше не судимого.

Засудженого 24.01.2014 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 115 ч.1; 15ч.3-115 ч.2 п.1; 70 КК України на 15 років позбавлення волі.

15.02.2016 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області на підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 15.02.2013 по 15.04.2014 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зараховано 1 рік 2 місяці.

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відбув 2/3 строку покарання.

Засуджений ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили замінити ОСОБА_5 невідбуту частину покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Останній вину у скоєному визнає і розкаюється, зробив позитивні висновки для себе.

Представник ДУ «Полицька виправна колонія (№76)» підтримав клопотання засудженого, рахує, що останній став на шлях виправлення.

Прокурор проти задоволення клопотання засудженого не заперечував.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.02.2013 року. Вину скоєного злочину визнає, міру покарання призначену судом вважає справедливою.

Початок строку відбування кримінального покарання 15.02.2013 року.

Кінець строку відбування кримінального покарання 15.12.2026 року.

Під час відбування міри кримінального покарання в попередніх установах виконання покарань допустив тридцять шість порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має два заохочення.

З 05.04.2022 року засуджений відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Полицька виправна колонія (№76)». За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

Заходи стягнення не застосовувались.

Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.

Засуджений не працевлаштований на виробництві установи, виконує роботи по благоустрою установи, за що був заохочений наказом начальника установи.

Позову за виконавчими листами в колонії не має.

Підвищує свій професійно-технічний та загальоосвітній рівень: у 2016 році закінчив «Біленківський навчальний центр (№99)» та здобув професію машиніст крана; у 2018 році закінчив «Біленківський навчальний центр (№99)» та здобув професію електрозварювальник ручного зварювання; у 2019 році закінчив «Біленківський навчальний центр (№99)» та здобув професію стропольник; у 2020 році закінчив «Вільнянський навчальний центр (№20)» та здобув професію оператор котельні; у 2021 році закінчив «Вільнянський навчальний центр (№20)» та здобув професію муляр; у 2022 році закінчив «Вільнянський навчальний центр (№20)» та здобув професію верстатник деревообробних верстатів.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими шляхом телефонних переговорів, отримує від них посилки.

За рисами характеру - спокійний, у ставленні до засуджених - не конфліктний, у ставленні до себе - не вимогливий, за вольовими якостями не цілеспрямований.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Відповідно до проведеної оцінки ризиків засуджений має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення після звільнення.

Відповідно до ч.1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

А як зазначено в п.3 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст.81, 82 КК України є:

-ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

-участь у суспільно-корисній праці;

-участь у виховних заходах;

-участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

-участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

-участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

-поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

-прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

-визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

-підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Як зазначено в п.п.2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обовязків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи вище викладене, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме: ОСОБА_5 посередьо характеризується, вину скоєного злочину визнає; мав тридцять шість стягнень, які погашені у встановленому законом порядку; останнє стягнення накладене у 2017 році; має три заохочення; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; на профілактичних обліках в установі не перебуває; має позитивні наміри на життя та бажання чесно працювати після звільнення, суд вважає, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення та відбув 2/3 строку покарання призначеного за вироком суду. А тому, суд приходить до висновку про можливість заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 538, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Засудженому ОСОБА_5 замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким - на обмеження волі строком на 3 роки 6 місяців 3 дні.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1