Справа № 135/345/23
Провадження №11-кп/801/826/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 7 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Губник Гайсинського району Вінницької області, громадянин України, українець, працює вантажником Філія «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика», неодружений, з повною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.3 ст.309 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також обов`язки, передбачені п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту ухвалення вироку, а саме з 07.06.2023.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судової експертизи Винницьким НДЕКЦ №СЕ-19/102-23/1959-НЗПРАП від 02.02.2023 року у розмірі 2265 грн. 36 коп.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 24.01.2023 в мобільному додатку «Телеграм» отримав посилання на сайт, який здійснював продаж психотропної речовини - амфетаміну, та перейшовши за посиланням, замовив психотропну речовину - амфетамін масою 25 грамів, яку 26.01.2023 отримав у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», що розташоване за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Піонерська, буд.15, таким чином незаконно придбавши без мети збуту психотропну речовину в особливо великих розмірах, обіг якої обмежено - амфетамін, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-23/1959-НЗПРАП від 02.02.2023 масою 15,0050 г, та в подальшому незаконно зберігав при собі до 16 годин 26.01.2023, для власного вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 та доведеності його винуватості, просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 за ч.3 ст. 309 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що звільнення ОСОБА_7 від призначеного судом покарання є недостатнім для досягнення мети кримінального покарання, оскільки обвинувачений раніше вже був засуджений вироком за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотиків та йому призначалось покарання із застосуванням ст. 75 КК України, проте він на шлях виправлення не став та менш ніж за три місяці після завершення іспитового строку знову вчинив злочин.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України - у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини в особливо великих розмірах, судом його дії кваліфіковані вірно.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України, яка, на думку апелянта, не підлягала застосуванню, то суд апеляційної інстанції не може з ними погодитися, враховуючи таке.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Як прямо встановлено ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог закону, оскільки з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, даних про його особу, наявності обставини, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які його обтяжують, дійшов висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі положень ст. 75 КК Українизвільнив його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Так, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, офіційно працює, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, неодружений, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття.

Згідно досудової доповіді Гайсинського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації», яку врахував суд першої інстанції при призначенні покарання, виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

З урахуванням конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення, загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що, всупереч доводам апеляційної скарги, мета покарання, передбачена ч. 2 ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства, а тому погоджується з прийнятим рішенням про застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК Україниі таке покарання узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ладижинського міського суду Вінницької області від 7 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4