ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1748/23 Справа № 183/7719/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно не працює, з неповною середньою освітою, одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2023 року включно, визначено заставу у розмірі 150 000,00 грн.,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 серпня 2023 року із визначенням застави у розмірі 150 000,00 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 червня 2023 року ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», зберігав за місцем свого мешкання у приміщенні квартири АДРЕСА_3 з метою подальшого збуту особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено - канабіс загальною масою 13,1999 г.

У подальшому, 28 червня 2023 року, приблизно о 17 годині 17 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку №24 по вул. Микити Головка м. Новомосковськ Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, незаконно збув ОСОБА_11 , реальні анкетні дані якого змінені, два паперові згортки з сухою речовиною рослинного походження масами 3,3248 г та 11,9531 г, що містить особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено - канабіс масами 2,8604 г та 10,3395 г відповідно, за що отримав від останньої 1000 грн..

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченими п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними. Так, застосування до ОСОБА_8 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, зокрема, домашнім арештом, оскільки останній підозрюється у зберіганні психотропних речовин за місцем свого мешкання.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник зазначає, що при обґрунтуванні ризику, що його підзахисний може переховуватись від органів слідства або суду у клопотанні слідчий посилається виключно на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, проте такі посилання сторони обвинувачення ґрунтуються лише на припущеннях та будь-яких документів на підтвердження цього суду надано не було.

Також стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 впливав чи намагався впливати на свідків з метою зміни показань останніх.

Захисник зазначає, що ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає лише в частині зберігання психотропних речовин, з місця події не втікав, раніше не судимий, одружений, має у власності житловий будинок та постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , характеризується позитивно, тому сторона захисту вважає, що відсутні підстави вважати, що його підзахисний буде переховуватись від слідства та суду.

Під час апеляційного розгляду:

- захисник ОСОБА_7 та його підзахисний ОСОБА_8 підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу у повному обсязі та викладених у ній доводів;

- прокурор заперечував проти доводів сторони захисту, викладених у апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника і доданих ним під час апеляційного розгляду документів, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.2 ст.307 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, доведені прокурором та встановлені слідчим суддею під час судового розгляду клопотання.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан, який є одруженим, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, відсутність у останнього постійного джерела прибутку, стан його здоров`я не потребує додаткового нагляду, раніше не судимий та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на чому наполягає захисник та сам підозрюваний, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2023 року. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 серпня 2023 року включно - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4