Провадження № 1-кс/522/5090/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09.08.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноваженого прокурора Одеської обласної прокуратури відкрити кримінальне провадження за фактами використання суддями та працівниками Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором «Кислицький»» в інтересах та за наказами злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; зобов`язати уповноваженого прокурора Одеської обласної прокуратури відкрити кримінальне провадження за фактами отримання суддями та працівниками Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області неправомірної вигоди від злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за надання злочинній організації ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 корупційного сприяння у використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_4 на так званий «пором «Кислицький»», та зобов`язати уповноваженого прокурора Одеської обласної прокуратури внести вказані вище відомості до ЄРДР та надати копію витягу з ЄРДР.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд кримінального провадження за відсутністю сторони.

В обґрунтування скарги заявниця посилається на те, що вона 09.08.2023 року подала заяву в порядку ст. 214 КПК України до Одеської обласної прокуратури, проте відомості до ЄРДР внесено не було, що становить форму умисної та цілеспрямованої процесуальної бездіяльності, забороненої ст. 303 КПК України, на підставі чого вважає, що така бездіяльність має умисний характер та спрямована на умисне приховування від реєстрації злочинів, вчинених злочинною організацією за участі суддів та прокурорів.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 09.08.2023 року ОСОБА_3 подала заяву в порядку ст. 214 КПК України до Одеської обласної прокуратури, однак до теперішнього часу відповіді про внесення зазначених відомостей до ЄРДР скаржником не отримано.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_3 до прокуратури заява названа нею як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Крім того, у постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) зазначено, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

У висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 01.07.2013 р. щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, пов`язаного зі здійсненням ними судочинства.

Водночас сам факт проведення слідчих дій стосовно суддів та працівників апарату за такою заявою дав підстави для певних узагальнень. Судді Верховного Суду насамперед звернули увагу органів прокуратури на вимоги ч.ч. 3, 4, 5 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті або частин статті КК. При цьому критерієм унесення такої заяви до реєстру є «фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення», котрими не можуть уважатися припущення заявниці щодо незаконності постановлених судових актів стосовно неї.

Таким чином, можна дійти висновку, що й у випадку з ст. 375 КК України внесенню до реєстру даних про кримінальне провадження має передувати встановлення об`єктивних даних щодо постановлення неправосудного рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 р. № 8 наголошується, що «відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, у межах провадження справи, в якій вони ухвалені».

Суд вважає, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження в будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Інакше можна говорити про привласнення функцій здійснення правосуддя іншими органами або посадовими особами, що прямо заборонено ч. 1 ст. 124 Конституції України.

Суд вважає, що підставою для відкриття кримінального провадження за ст. 375 КК є скасування оскаржуваного судового акта апеляційною чи касаційною інстанцією. А завданням правоохоронних органів буде доведення наявності умислу в діях судді чи суддів, які винесли таке рішення.

Разом з тим, в ст. 383 КК України, законодавець передбачив відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя й за яке в кожному випадку його скоєння має також наставати передбачена законом відповідальність. Адже громадянин, який подає заяву про скоєння злочину, має бути попереджений під розписку про відповідальність за неправдивий донос. Відповідні прецеденти вже були в судовій практиці. Якщо ж такі дані внесено до ЄРДР за ініціативою самих правоохоронців, то відповідальність для них може наставати за статтями КК у сфері службових злочинів.

Проте в будь-якому разі, доки в Конституції записана презумпція законності судового рішення, ніхто не може ставити під сумнів його правосудність. Якими б благими мотивами, суспільними потребами чи політичною доцільністю це не виправдовувалося.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наведених в ухвалі слідчого судді підстав.

Керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09.08.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

18.09.2023