Справа № 339/282/20
Провадження № 11-кп/4808/174/23
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Болехівського міського суду від 28.12.2022 року

в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін - три роки.

На підставі ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 17083 грн. компенсації за матеріальну шкоду, 50000 грн. компенсації за моральну шкоду та 10000 грн. судових витрат.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 593 грн. компенсації за матеріальну шкоду, 15000 грн. компенсації за моральну шкоду та 10000 грн. судових витрат.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_9 02 серпня 2017 року приблизно о 13 год. 45 хв. у світлу пору доби та суху погоду, не маючи посвідчення водія відповідної категорії та стажу керування автомобілем відповідної категорії, керуючи автомобілем марки MAZDA 626, р.н. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі місцевого значення, яка знаходиться в адміністративних межах Гузіївської сільської ради, між с. Гузіїв Болехівської міської ради та м. Болехів Івано-Франківської області у напрямку м. Болехів.

У цей час у зустрічному напрямку по своїй смузі руху у напрямку с. Гузіїв Болехівської міської ради рухався мотоцикл марки «МТ ДНІПРО», р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який, не маючи посвідчення водія на керування даним видом транспорту, перевозив неповнолітніх пасажирів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

При наближенні до заокругленої праворуч ділянки дороги, водій ОСОБА_9 , будучи, відповідно до пункту 1.10 ПДР України учасником дорожнього руху, маючи об`єктивну можливість виявити мотоцикл під керуванням ОСОБА_11 у порушення пунктів: 1.2, 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпунктів «б», «д» п. 2.3, пунктів 10.1, 11.1, 12.1, 12.3, підпункту «б» п. 12.6, пункту 13.3 ПДР України, проявив грубу неуважність та не врахував дорожню обстановку, яка склалася і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створити небезпеки для дорожнього руху, не обрав безпечної швидкості руху і при виникненні небезпеки для руху своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та виїхав на смугу зустрічного руху, де вчинив зіткнення із мотоциклом марки «МТ ДНІПРО» під керуванням водія ОСОБА_11 .

При цьому, ОСОБА_9 грубо порушив вимоги вказаних ПДР України, а саме:

-п. 1.2. згідно якого в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

-п. 1.5. згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

- підпункт «а» п. 2.1., згідно якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- підпункт «б» п. 2.3., згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- підпункт «д» п. 2.3., згідно якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.1, згідно якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 11.1., згідно якого, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;

- п. 12.1., згідно якого, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- підпункт «б» п. 12.6., згідно якого, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на автодорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47 («Початок населеного пункту»), дозволяється рух транспортним засобам, яким керують водії із стажем до 2 років, із швидкістю не більше 70 км/год.;

- п. 13.3., згідно якого, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеку для дорожнього руху.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_9 Правил дорожнього руху України сталась дорожньо-транспортна пригода, у якій водій мотоцикла марки «МТ ДНІПРО», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а пасажир мотоцикла «МТ ДНІПРО» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_12 - тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатовідламкового перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент спричинення та тілесні ушкодження у вигляді перелому присередньої кісточки правої великогомілкової кістки зі зміщенням, які відносяться до середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

З вироком суду не погодився обвинувачений ОСОБА_9 та подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржуваний вирок вважає незаконним, необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що жоден із досліджених в суді доказів не є беззаперечним підтвердженням винуватості ОСОБА_9 . При цьому, суд першої інстанції залишив поза увагою чисельні порушення з боку органу досудового слідства, які є підставою для визнання доказів недопустимими. Також, суд першої інстанції залишив без відповіді, куди подівся мотоцикл, який є речовим доказом і мав зберігатись в поліції.

Крім того, суд не врахував чисельні порушення вимог ПДР з боку потерпілого ОСОБА_11 , який, окрім іншого, також не мав посвідчення водія та здійснював перевезення неповнолітніх пасажирів. Заяви щодо вчиненого ним злочину залишились без належного реагування, що підтверджує небажання поліції встановити істину у справі, а також про наявність обвинувального ухилу саме відносно ОСОБА_15 . Також на це вказує і проведення слідчих експериментів з потерпілими без участі ОСОБА_9 , не проведення слідчого експерименту з ОСОБА_9 , надання експертам однобічних вихідних даних із зазначенням його винуватості та без урахування його версії розвитку події ДТП.

Обвинувальний ухил проглядався і в суді першої інстанції, оскільки докази сторони обвинувачення були досліджені неякісно та стисло. Так, суд першої інстанції не звернув уваги, що протокол огляду місця події (далі ОМП) від 02.08.2017р. заповнений чорними чорнилами різного відтінку, містить виправлення та закреслення, не відображено істотні пошкодження дорожнього покриття, склад слідчо-оперативної групи (далі СОГ), протокол не підписаний ОСОБА_9 , не містить переліку додатків у вигляді фото-таблиці, схеми ДТП, протоколу огляду та затримання ТЗ, акту прийому-передачі ТЗ на зберігання відповідальній особі. На схемі ДТП вбачається його заповнення різними почерками, містить текстові виправлення, відсутній перелік документів водіїв, не підписана всіма учасниками ОМП. Фото-таблиця має підпис слідчого лише на останньому аркуші, не підписана всіма учасниками ОМП, не підписана ОСОБА_9 .

Зазначені порушення вказують на істотні порушення закону та на недопустимість цих доказів. Оскільки ці дані полягли в основу експертиз. За таких обставин, висновки експертів є також недопустимими доказами.

Окрім наведених порушень з боку слідчого, ним не було оглянуто автомобіль Мазда та мотоцикл Дніпро з участю спеціаліста, не сфотографовано, протокол огляду не складено, автомобіль зберігався на майданчику із доступом сторонніх осіб. За таких обставин постанови слідчого ОСОБА_16 про призначення експертиз є недопустимими доказами.

Через вказані порушення за принципом «плодів отруйного дерева» не можуть вважатись допустимими і висновки експертів, які на переконання захисника проведені з істотними порушеннями та недоліками.

Недопустимими доказами суд першої інстанції мав визнати і слідчі експерименти з ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , оскільки ці слідчі дії проведені неповноважним слідчим ОСОБА_18 . Окрім цього, зазначені слідчі дії проведені без застосування відеозапису та без участі спеціаліста. Це дало можливість внести в протоколи слідчої дії вигідні для потерпілих значення, які в подальшому призвели до отримання передбачуваних висновків експертів. При цьому показання ОСОБА_15 не були враховані при призначенні цих експертиз.

Не звернув уваги суд першої інстанції і на той факт, що медичні документи на потерпілих не були вилучені у процесуальний спосіб передбачений законом (виїмкою). Ці документи не оглянуті в суді першої інстанції.

Також, недопустимим є і протокол додаткового ОМП від 20.04.2020р., оскільки законних підстав для його проведення не було, огляд проводив слідчий ОСОБА_18 , який не мав повноважень у цьому кримінальному провадженні, протокол містить виправлення та закреслення.

Окрім іншого, суд проігнорував той факт, що ОСОБА_11 намагався в текти з місця події, двічі переміщав мотоцикл після ДТП на праве узбіччя по ходу його руху передньою частиною в напрямку м.Болехів, що також вплинуло на висновки експертів.

Враховуючи наведене, апелянт просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпання можливостей їх отримати.

До початку судового засідання від представника потерпілих ОСОБА_13 надійшло заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 в якому він вважає оскаржуваний вирок законним та обґрунтованим, а покарання яке призначене судом таким яке відповідає, як тяжкості скоєного злочину так і особі обвинуваченого. Повідомляє, що докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально процесуального кодексу України, є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та його захисник підтримали апеляційну скаргу.

Прокурори, потерпілі та їх представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та промови сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався, безпосередньо дослідив докази по справі, дав їм належну правову оцінку та ухвалив законне, вмотивоване та обґрунтоване судове рішення.

Що стосується апеляційних доводів, вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, доводи про відсутність у слідчих ОСОБА_16 та ОСОБА_19 повноважень розслідувати дане кримінальне провадження спростовуються матеріалами провадження.

З постанови начальника слідчого відділення Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 03 серпня 2017 року вбачається, що у кримінальному провадженні №0000462 за ознаками кримінального провадження передбаченого ст.286 ч.2 КК України, призначено групу слідчих в яку входить слідчий ОСОБА_16 .

З постанови начальника слідчого відділення Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 04 липня 2018 року вбачається, що у кримінальному провадженні №0000462 за ознаками кримінального провадження передбаченого ст.286 ч.2 КК України, призначено групу слідчих в яку входить слідчий ОСОБА_19 .

Зазначені постанови надано суду апеляційної інстанції, оскільки в суді першої інстанції питання про відсутність у слідчих повноважень на проведення досудового розслідування цього кримінального провадження не виникало.

Що стосується недопустимості доказів які містяться в протоколах слідчих дій та висновках експерта, вони спростовуються матеріалами справи.

Правила проведення огляду передбачені ст.237 КПК України, в тому числі і залучення певних осіб для участі в ньому. Будь-яких обов`язків слідчого, щодо повноти та порядку відображення в протоколі фактичних даних, зазначена норма права не встановлює.

Крім того, проведення слідчих дій можливе за клопотанням сторони захисту, в тому числі огляду та призначення експертиз, проте, сторона захисту таких клопотань слідчому не заявляла.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив, що протокол ОПМ від 02.08.2017р. (т.2 а.с.64-65) складений слідчим, який прибув на місце ДТП після повідомлення на лінію «102». Огляд проведено за участі спеціаліста та понятих. Проведено фотографування на камеру «Кенон». Під час огляду вилучено автомобіль «Мазда» та мотоцикл «Дніпро». Підпис спеціаліста виконано чорнилами чорного кольору, які мають більш світлий відтінок.

До протоколу додано схему ДТП (т.2 а.с.66) та фото-таблицю (т.2 а.с.67-72), які підписані понятими та слідчим, який їх виготовив. Фото-таблиця має відтиски печатки відділу поліції на кожному зображені, які пронумеровані та мають пояснювальний напис.

Будь-яких порушень вимог діючого кримінального-процесуального законодавства під час складання цих документів, апеляційним судом не встановлено. Будь-яких доказів, що спростовують фактичні дані відображені в цих документах стороною захисту суду не надано. Виправлень або закреслень, які змінюють зміст протоколу не вбачається. Відображена в протоколі обстановка відповідає фотознімкам та схемі ДТП.

Не вбачається таких порушень і в протоколі додаткового ОМП від 20.04.2020р.

Також, не заслуговують на увагу апеляційного суду і доводи, щодо неправильного проведення слідчих експериментів з потерпілими. Протоколи зазначених слідчих дій відповідають як статті 240 КПК України, так і ст.104, 105 цього Кодексу (Т.2 а.с.136-140, 141-147).

Що стосується доводів про надання на судово-медичну експертизу документів отриманих з порушенням порядку встановленого КПК, вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалами слідчого судді про тимчасовий доступ до речей та документів від 17 січня 2018 року, якими слідчому ОСОБА_16 у даному кримінальному провадженні надано доступ до медичної документації - медичної карти стаціонарного хворого №7505, а також рентгенограм ОСОБА_11 (т.2 а.с.103-105, 106-108). Зазначені документи долучені до кримінального провадження постановою слідчого (т.2 а.с.115).

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, що експертизи транспортних засобів містять невірні висновки, оскільки огляд транспортних засобів слідчим не проводився. Як вбачається з матеріалів інженерно-транспортних експертиз, під час їх проведення експерт безпосередньо оглядав транспортні засобі за місцем їх зберігання. (т.2 а.с.117-121, 123-127) Пошкодження виявлені експертом сфотографовані та описані. Вони співпадають з пошкодженнями зафіксованими у фото-таблиці до протоколу ОМП з місця події від 02.08.2017р. (т.2 а.с.67-72).

Не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства і доводи сторони захисту, що висновки експертів щодо обставин і механізму ДТП є недопустимими доказами, оскільки експертам надані вихідні дані без показань ОСОБА_9 .

Слід зазначити, що висновки експертів не встановлюють винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише дають відповіді на запитання, які слідчий не може вирішити через відсутність спеціальних знань. Оцінюючи висновки експерта у сукупності з іншими доказами, суд робить відповідні висновки щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діях певної особи.

У даній справі суд першої інстанції дав правильну правову оцінку висновкам експертів у сукупності з іншими доказами.

Так, встановлене місце зіткнення, кут контакту транспортних засобів, характер та локалізація виявлених пошкоджень транспортних засобів повністю узгоджується між собою та не мають суперечностей. Гальмівний шлях автомобіля під керуванням ОСОБА_9 закінчується в місці зупинки автомобіля та складають близько 22,5м та 18,6 м. Зазначені дані дають можливість визначити вектор руху цього транспортного засобу останні 22,5 метри та вказує, що він на ділянці плавного повороту проїзної частини праворуч продовжив рух прямо на полосу зустрічного руху, де і відбулось зіткнення транспортних засобів. Місце зіткнення встановлено завдяки слідам у вигляді розливу паливно-мастильних матеріалів, осипу ЛФП та пластикових частин ТЗ. Це підтверджується і розташуванням ТЗ після ДТП. Для мотоцикла «Дніпро» ця ділянка дороги мала плавний поворот ліворуч, проте до цього повороту він ще не доїхав, а тому рухався прямо.

Зазначені обставини підтверджуються і висновками експерта, що кут зіткнення ТЗ складав 170 градусів.

Стверджуючи, що висновки експертів є неправильними, оскільки слідчий призначив експертизи без урахування показань ОСОБА_9 «потерпілий рухав мотоцикл після ДТП до приїзду поліції», сторона захисту не зазначає, яким чином та на які висновки експерта вони могли вплинути.

Що стосується чисельних доводів апелянта, про порушення потерпілим вимог ПДР України, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не міг дати їм оцінку, оскільки, на виконання вимог ст.337 КПК України, розглядав справу в межах обвинувачення та відносно особи, якій висунуте обвинувачення.

Що стосується доводів про недопустимість доказів - постанов слідчого про призначення експертиз, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки відповідно до глави 4 КПК України не є джерелом доказів.

Враховуючи викладені обставини та наведені норми діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд не вбачає з боку суду першої інстанції порушень вимог КПК України, які є підставою для скасування або зміни оскаржуваного вироку. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуваний вирок - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Болехівського міського суду від 28 грудня 2022 року щодо ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4