Справа № 697/624/23
Провадження № 1-кп/697/142/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Каневі Черкаської області, проведеному в режимі відеоконференці з Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)», кримінальне провадження № 0000002 від 02.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Черкаси, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

08.02.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік;

13.03.2023 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі,

маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 08.02.2006 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 25.09.2015 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, 25.08.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 06.09.2016 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 16.12.2021 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 1 рік, маючий відповідно до ст. 89 КК України не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий проступок.

Так, ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2022 ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік із наступними обмеженнями: заборона виїзду за межі району в особистих справах без дозволу відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області; заборона залишати місце постійного проживання ( АДРЕСА_2 ) в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня; зобов`язання з`являтись на реєстрацію до відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області чотири рази на місяць кожну п`ятницю з 08:00 до 17:00 год. Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим 07.06.2022 з вказаною ухвалою суду та встановленими йому обмеженнями, діючи умисно, протиправно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимогам ст. ст. 9, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», всередині грудня 2022 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), самовільно, без дозволу відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, не повідомляючи поліцейських відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, які здійснюють за ним адміністративний нагляд, про свій виїзд за межі району проживання, залишив місце свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та виїхав за межі району свого проживання до м. Київ Київської області, та фактично перебував поза межами району свого проживання до моменту його виявлення і затримання працівниками поліції 13.03.2023 в м. Києві, і, таким чином, порушив правила адміністративного нагляду, встановлені ухвалою суду.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України - самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального проступку підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. Зазначив, що всередині грудня 2022 року, знаючи, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, самовільно, без дозволу працівників відділу поліції, які здійснюють за ним адміністративний нагляд, залишив місце свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 поїхав до м. Києва для того, щоб знайти роботу та працевлаштуватися. Тобто фактично перебував поза межами свого місця проживання до моменту його виявлення та затримання працівниками поліції.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлені обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 395 КК України - як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 395 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд не встановив.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, непрацюючий, визнав вину повністю, щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин.

Враховуючи наведене, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст. 65 КК України, та з метою попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що процес виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливий без ізоляції його від суспільства, тому вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також судом встановлено, що вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023 у справі № 697/2601/21 ОСОБА_4 засуджено за ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України вчинено вкінці грудня 2022 року, тобто до ухвалення щодо нього попереднього вироку від 13.03.2023, яким обвинуваченого засуджено до покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність кримінальних правопорушень).

Таким чином, ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023 у справі № 697/2601/21 та у строк відбування покарання зарахувати частково відбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023 у справі №697/2601/21 до постановлення нового вироку.

При цьому слід врахувати, що відповідно до вимог ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі, яке йому призначене за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023 у справі № 697/2601/21, підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання за цим вироком необхідно повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023, а саме з 12.03.2023 по 02.06.2023.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023 у справі №697/2601/21, яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 395, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі, та з урахуванням положень п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 11 (одинадцять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2023, а саме з 12.03.2023 по 02.06.2023.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1