печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання Прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001369 від 12.12.2022, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2023 року в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання Прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001369 від 12.12.2022 про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні № 0001369. В обґрунтування клопотання прокурор вказує на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001369 від 12.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ТОВ «МІК» () та ТОВ «ШВЕЙНА КОМПАНІЯ «ВІД» (), діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, розробили та запровадили злочинну схему заволодіння коштами, виділеними із Державного бюджету України на потреби Національної поліції України для закупівлі форменого одягу (однострою). На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 04.04.2023 у справі №757/12528/23-к в нежитлових приміщеннях господарських будівлях та спорудах за місцем знаходження ТОВ «МІК» за адресою: м. Київ, вул. Нивська, 21, в період часу з 08:10 год. 25.04.2023 по 16:57 год. 26.04.2023 (майже півтори доби) проведено обшук. Так під час обшуку виявлено значну кількість паперових коробок обклеєних клейкими стрічками скотч. В середині коробок виявлено одяг з бирками «Pierre Cardin» та «Aspectell». На запитання до представників ТОВ «МІК» щодо походження вказаних речей та документальному підтвердженню ОСОБА_5 (займала обшукуване приміщення та займає посаду менеджера з питань регіонального розвитку, а також являється підписантом в актах поставки продукції від імені підприємства на виконання укладених договорів), заявила, що їй не відомо походження виявлених речей. Крім цього бенефіціарний власник ТОВ «МІК» - ОСОБА_6 після долучення його до обшуку відмовився пояснити слідчому звідки походить виявлене майно, посилаючись на ст. 63 Конституції України. У зв`язку з викладеним у слідчого виникли підстави вважати що виявлений товар є підробленим та не має відношення до торгових марок, відомості про які містяться на ярликах, та таке майно підлягало вилученню. Відомості про вилучені речі та порядок їх упакування внесено до трьох додатків до протоколу обшуку. Ухвалою Печерського районного суду від 10.05.2023 у справі № 757/18422/23-к накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що вилучено в ході вищевказаного обшуку. Проте в подальшому вищевказаний арешт було скасовано. Вказані вилучені речі, які стосуються злочинної діяльності осіб, що незаконно заволоділи бюджетними коштами та мають значення для кримінального провадження так як можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Станом на даний час до прокуратури та органу досудового розслідування не надійшло жодного підтвердження від службових осіб ТОВ «МІК» чи інших осіб, які б могли заявити про своє право користування чи розпорядження вилученим майном, що підтверджує незаконність його походженні. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених в ньому підстав. Представник власника майна ТОВ «МІК» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала на його необґрунтованість та безпідставність. Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя надходить наступних висновків. Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Також, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч. 2 ст. вищевказаної правової норми, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. На підставі ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої даної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Також, ч. 4 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. На підставі ст. 131 КПК України одним із видів забезпечення кримінального провадження є арешт майна тобто тимчасове позбавлення права особи можливості відчужувати, розпоряджатися майно та/або користуватися таким майном. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Разом з тим, під час дослідження клопотання, слідчим суддею встановлено, що в матеріалах клопотання, а саме в резолютивній частині клопотання відсутні відомості щодо власника вилученого майна. У зв`язку із наведеним клопотання не може бути розглянуте по суті вимог і за таких обставин на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України підлягає поверненню прокурору з встановленням строку 72 години для усунення недоліків. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171, 172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання Прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001369 від 12.12.2022 повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1