Справа № 368/1032/23
УХВАЛА

Іменем України

"01" серпня 2023 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , сторони кримінального провадження - прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчої СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001753 від 26.07.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ :

28 липня 2023 року слідча СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001753 від 26.07.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що 25.07.2023 до ч/ч ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 25.07.2023 о 15 год. 27 хв., невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_1 таємно від оточуючих, шляхом відкриття замкненої хвіртки вказаного домоволодіння, проникла у двір та здійснила крадіжку мобільного телефону марки Самсунг, чорного кольору із сім-картою з номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Вказане повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського РУП ГУНИ в Київській області від № 3887 від 25.07.2023.

26.07.2023 вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001753, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26.07.2023 під час огляду місця події, який проводився за участі двох понятих за адресою АДРЕСА_2 , саме у кімнаті прийому громадян ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі, темно-синього кольору у напівпрозорому силіконовому чохлі, ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщено та до спеціального пакету № РSР2201520 та вилучено.

Вказаний мобільний телефон - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0001753 від 26.07.2023 року.

Власником мобільного телефону марки «SAMSUNG», є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 , тимчасово проживає АДРЕСА_1 , абонентський номер - НОМЕР_3 .

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речового доказу.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено у ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, в ході досудового розслідування зібрано відомості, які дають достатні підстави вважати, що вилучений речі, а саме, мобільний телефон марки «SAMSUNG», темно-синього кольору у напівпрозорому (силіконовому) чохлі, ІМЕІ НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 , тимчасово проживає АДРЕСА_1 , абонентський номер - НОМЕР_3 , являються предметами вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0001753 не оголошено нікому.

За таких обставин, власник майна, на яке слідчим суддею буде накладено арешт, на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

Згідно ч. 3 ст. 244 КПК України, клопотання розглядається слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, не пізніше п`яти днів із дня його надходження до суду.

Особа, яка подала клопотання, повідомляється про місце та час його розгляду, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вказаного майна з метою збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вилучений мобільний телефон марки «SAMSUNG», темно-синього кольору у напівпрозорому (силіконовому) чохлі, ІМЕІ НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 , тимчасово проживає АДРЕСА_1 , абонентський номер - НОМЕР_3 .

Крім того, майно, на яке буде накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення після проведення відповідних експертиз та може бути використане, як речовий доказ в даному кримінальному провадженні.

Прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засідання клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Слідча Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.

Власник майна ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просить розгляд справи слухати у його відсутність та не заперечує проти накладення арешту на його телефон.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора ОСОБА_3 та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, слідчим відділення Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001753 від 26.07.2023 р. з попередньою правовою кваліфікацією за ст.. 185 ч. 4 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 25.07.2023 до ч/ч ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 25.07.2023 о 15 год. 27 хв., невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_1 таємно від оточуючих, шляхом відкриття замкненої хвіртки вказаного домоволодіння, проникла у двір та здійснила крадіжку мобільного телефону марки Самсунг, чорного кольору із сім-картою з номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Вказане повідомлення зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» (журнал єдиного обліку) Обухівського РУП ГУНИ в Київській області від № 3887 від 25.07.2023.

26.07.2023 вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001753, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26.07.2023 під час огляду місця події, який проводився за участі двох понятих за адресою АДРЕСА_2 , саме у кімнаті прийому громадян ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі, темно-синього кольору у напівпрозорому силіконовому чохлі, ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщено та до спеціального пакету № РSР2201520 та вилучено.

Вказаний мобільний телефон - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0001753 від 26.07.2023 року.

Власником мобільного телефону марки «SAMSUNG», є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 , тимчасово проживає АДРЕСА_1 , абонентський номер - НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

ч. 2 ст. 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні злочину.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у етапі 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні. підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, адже не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, і як наслідок можливе відчуження майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 167, 170-175, 309, 371, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання слідчої СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене 26.07.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , саме у кімнаті прийому громадян ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, на майно, а саме на:

?мобільний телефон марки «SAMSUNG», темно-синього кольору у напівпрозорому (силіконовому) чохлі, ІМЕІ НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету № PSP2201520. Власником якого є ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_4 , тимчасово проживає АДРЕСА_1 .

Визначити місце зберігання вилучених речей у кімнаті речових доказів Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, розташоване за адресою: м. Обухів, вул. Київська, 22.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчий СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 .

Про виконання ухвали суду направити повідомлення слідчому судді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя : ОСОБА_1