Справа № 212/5800/23
У Х В А Л А

08 серпня 2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000534 від 16.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся слідчий СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області з даним клопотанням, погодженим з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що СВ ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000534 від 16.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, у ході досудового розслідування якого 29 червня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи. На підтвердження обґрунтованості підозри було допитано свідків ОСОБА_4 , малолітнього свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 , висновок експерта від 19.04.2023 року, узагальнений висновок практичного психолога від 24.04.2023 р., висновок судової психологічної експертизи №1799/23-27, речові докази, вилучені за місцем проживання підозрюваного. При цьому під час досудового слідства до СВ ВП № 3 у даному кримінальному провадженні надійшла позовна заява про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а 02.08.2023 р. до СВ ВП №3 у кримінальному провадженні №0000534 надійшло клопотання про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , належну підозрюваному, з метою забезпечення відшкодування шкоди завданої внаслідок злочину. Таким чином на підставі ст. 170 КПК слідчий просив накласти арешт на квартиру (загальна площа 52 кв. м., житлова площа 29,3 кв. м.), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , із забороною відчуження та розпорядження, з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину.

Слідчий надав заяву з проханням вирішити подане ним клопотання про арешт майна за його відсутності, яке він повністю підтримував.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання слідчого без участі власника майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що до єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2023 року було внесено відомості за № 0000534 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, зокрема, для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно, зокрема, підозрюваного, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, зокрема, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК; 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов переконання про наявність правових підстав для його задоволення та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешту майна для забезпечення поданого в рамках кримінального провадження № 0000534 від 16.04.2023 року цивільного позову.

У цьому сенсі слідчий суддя вказує, що на даному етапі досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження, за яким було 29 червня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за ознаками вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, обґрунтованість висунутої підозри підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами: показами малолітнього потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_4 , малолітнього свідка ОСОБА_5 , висновок експерта від 19.04.2023 року, узагальнений висновок практичного психолога від 24.04.2023 р., висновок судово-психологічної експертизи №1799/23-27, речові докази, вилучені за місцем проживання підозрюваного.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому в рамках кримінального провадження № 0000534 від 16.04.2023 року 2 серпня 2023 року представником малолітнього потерпілого був поданий цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_3 про відшкодування на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 2 000 000 грн. та про відшкодування майнової шкоди законному представнику малолітнього потерпілого в сумі 1 000 000 грн., а також про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на майно підозрюваного.

Так встановлено за інформацією з Державного реєстру речових прав, що ОСОБА_3 на праві власності за договором дарування належить квартира (загальна площа 52 кв. м., житлова площа 29,3 кв. м.), розташована в АДРЕСА_2 .

Таким чином слідчий суддя взяв до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який був визначений представником малолітнього потерпілого, спів розмірність обмеження права власності підозрюваного на належне йому майно завданням кримінального провадження та розміру завданої шкоди, розмір якої обґрунтовується перенесеними моральними стражданнями малолітнього потерпілого від злочину.

Отже, задля забезпечення цивільного позову слідчий суддя вважає доцільним накласти на майно підозрюваного арешт. При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що власника квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , слід позбавити права розпорядження вказаним майном, щоб запобігти можливості його відчуження.

Також слідчий суддя зауважує, що у такому разі арешт майна буде відповідати принципу розумності та спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки не призведе до суттєвих наслідків для власника такого майна, оскільки такі заходи забезпечення кримінального провадження є тимчасовими, тобто до скасування у встановленому КПК порядку, та застосовуються задля забезпечення поданого цивільного позову в рамках даного провадження № 0000534 від 16.04.2023 року.

Керуючись ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури, в рамках кримінального провадження № 0000534 від 16.04.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа 52 кв. м., житлова площа 29,3 кв. м.), яка належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_3 , із обмеженням права розпорядження таким майном, з метою забезпечення цивільного позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Також роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1