Справа № 352/1740/23
Провадження № 1-кс/352/288/23
У Х В А Л А

02 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 05 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000061. В обґрунтування скарги посилається на те, що 29 червня 2023 року дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Вважає постанову про закриття кримінального провадження не вмотивованою, та такою що підлягає скасуванню, оскільки дізнавачем досудове розслідування було проведено не повно, не об`єктивно, не було досліджено всі обставини справи. Враховуючи викладене, просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Дізнавач та прокурор в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена з дотриманням вимог КПК України.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 перебували матеріали кримінального провадження №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказав, що 18 квітня 2023 року ним було виявлено ринву, що була встановлена його сусідом ОСОБА_7 . Встановити ринву він міг лише з належної ОСОБА_3 ділянки, тому вважає, що в діях ОСОБА_7 наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки останній незаконно проник на територію належної йому земельної ділянки.

29 червня 2023 року дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесла постанову про закриття кримінального провадження №0000061 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а саме через відсутність об`єктивної і суб`єктивної сторони.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 29 червня 2023 року вмотивована належним чином, оскільки містить повне та об`єктивне дослідження дізнавачем всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.

Так, в ході досудового розслідування дізнавачем було проведено ряд слідчих дій, а саме:

-допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який зокрема пояснив, що 18.04.2023 року ним було виявлено ринву, яка закріплена до під навісу прибудови ОСОБА_7 , що знаходиться в одній площині із огорожею. На його думку, дану ринву встановив ОСОБА_7 або інші особи під керуванням ОСОБА_7 , оскільки дана ринва необхідна ОСОБА_7 . Сліди проникнення, окрім причепленої ринви, відсутні. ОСОБА_3 зазначив, що проникнення виражено в наявності ринви, яка закріплена до під навісу прибудови ОСОБА_7

-допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що дійсно ним була встановлена ринва, але її встановлення він здійснював виключно зі сторони своєї території, не виходивши на земельну ділянку ОСОБА_3 . Окрім того, зазначив, що земельна ділянка ОСОБА_3 жодним чином ніяк не огороджена.

-05 травня 2023 року проведено огляд предметів - ДВД дисків, з відеозаписами місця події, що були надані ОСОБА_3 ;

-06 червня 2023 року проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташоване домогосподарство, вхід до якого здійснюється шляхом вільного доступу, попереджувальні, розмежовувальні знаки відсутні, обгородження відсутнє зі сторони АДРЕСА_1 . На території вказаного господарства наявна споруда (будинок), ліворуч від якого розташована огорожа, яка межує із господарством за адресою: АДРЕСА_1 . Відстань від виступаючої частини огорожі до бічної сторони будинку становить 2 м 85 см, від огорожі до бічної сторони будинку становить 2 м 95 см, від водостічної труби для відводу атмосферних опадів до бічної сторони будинку становить 2 м 82 см. Встановлено, що труба для водовідведення розташована над виступаючою частиною та основою огорожі.

З оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавачем були належним чином проаналізовані встановлені обставини. Постанова містить посилання на диспозицію ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, яка полягає у : 1) незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконному проведенні в них огляду чи обшуку; 3) незаконному виселення; 4) інших діях, що порушують недоторканність житла громадян. Суб`єктивна сторона - прямий умисел.

В ході досудового розслідування дізнавачем було встановлено, зокрема, що на території будинковолодіння ОСОБА_3 попереджувальні та розмежовувальні знаки відсутні; подвір`я необгороджене і до такого наявний вільний прохід, вхід здійснюється шляхом вільного доступу; натомість ОСОБА_7 не вживав активних дій для проникнення на подвір`я (подолання перешкод) та не встановлено інших даних, що можуть свідчити про незаконне проникнення.

Таким чином, дізнавачем зроблено висновок, що під час досудового розслідування доказів, тобто фактичних даних, які вказують на вчинення ОСОБА_7 дій, прямо передбачених диспозицією ч. 1 ст. 162 КК України, встановлено не було, провадження підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, а саме об`єктивної та суб`єктивної сторони.

Окрім того, дізнавачем при закритті кримінального провадження дотримано вимог закону, постанова від 29 червня 2023 року є такою що винесена на підставі повного проведеного досудового розслідування з всебічним, повним, об`єктивним дослідження даних кримінального провадження.

Перевіривши матеріали кримінального провадження слідчий суддя погоджується з висновками дізнавача про необхідність закриття кримінального провадження, оскільки ним проведено всі можливі слідчі дії з метою встановлення ознак кримінального правопорушення, проте не було здобуто жодних доказів наявності як суб`єктивної так і об`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Відповідно посилання ОСОБА_8 у своїй скарзі на невмотивованість постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованими. Скарга не містить вказівок, які саме слідчі дій не були вчинені дізнавачем, або які саме докази не здобуті.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність підчас досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що постанова від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем з дотриманням вимог КПК, всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а досудове розслідування проведено повно, а тому не підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 303-309,369,372,376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову дізнавача від 29 червня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 05 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текс ухвали проголошений о 08 год. 30 хв. 03 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1