Провадження № 1-кп/947/889/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 18.03.2023 року, та угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 12.04.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, Станично-Луганського району, селища Станично-Луганського, українця, пенсіонера, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, тел.: НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, разом з угодою про примирення укладеною між потерпілою та обвинуваченим.

Так, в період часу з 21.05.2022 по 17.03.2023 року, ОСОБА_5 знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психологічних страждань та суттєвого погіршення якості життя ОСОБА_4 ..

Так, 21.05.2022 приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись по місцю свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 акт психологічного насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_5 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2022 у справі №947/9669/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.06.2022 приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 , акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_5 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2021 у справі №947/25042/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 04.11.2022 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 , акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_5 відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 15.11.2022 у справі №947/26400/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, за вчинення домашнього насильства.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 17.03.2023 ОСОБА_5 , приблизно о 10:00 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 , акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п. b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні; також, згідно ст. 35 Стамбульської конвенції, Україна як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Як вбачається із вказаного, кожного разу окремо, а саме 21.05.2022 року приблизно о 17 год. 00 хв., 11.06.2022 року приблизно о 18 год. 00 хв., 04.11.2022 року приблизно о 13 год 00 хв., 17.03.2023 року приблизно о 10 год. 00 хв. перебуваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, провокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинював відносно своєї дружини ОСОБА_4 психологічне насильство у вигляді словесних образ, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні гідності останньої, тому ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні ряду адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - домашнього насильства відносно ОСОБА_4 , що з огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж певного періоду часу, виразилось в систематичному домашньому насиллі психологічного характеру ОСОБА_5 , по відношенні до своєї дружини ОСОБА_4 .

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 126-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення умисного систематичного психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

По кримінальному провадженню №0000156 від 18.03.2023 року між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , 12.04.2023 року була укладена угода про примирення відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

Згідно з угодою між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сторони угоди про примирення, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України. Також, з угоди вбачається, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, щиро каються у скоєному та зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

В угодах передбачені наслідки їх укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному. Зазначив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000156 від 18.03.2023 року .

Також, упідготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожен окремо, підтвердили суду, що угоди про примирення між ними укладені добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угод про примирення та призначення ОСОБА_5 узгодженої міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення з обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення узгодженого покарання, вони між собою примирилися.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки її затвердження, передбачені ст. 473 ч. 1 КПК України. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 , також повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винним, цілком розуміють свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілій ОСОБА_4 роз`яснено, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення він має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, дії ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, ОСОБА_5 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального закону та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

При призначені покарання судом також враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 зокрема, щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні, вину визнає в повному обсязі. примирився з потерпілою. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлені.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження кожної з угод про примирення між сторонами кримінального провадження, а саме: потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та призначення узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України, процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 12.04.2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000156 від 18.03.2023 року,між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_5 з іншого боку.

Відповідно до затвердженої угоди про примирення, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1