Справа № 355/804/23
Кримінальне провадження № 1-кп/355/112/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2023 р. Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30001145 від 13 квітня 2023 року у скоєнні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2023 року близько 00 годин 12 хвилин на 63 км автодороги Київ-Харків між селами Волошинівка та село Бзів Броварського району Київської області у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на завідомо неправдиве повідомлення про намір вчинення дій, що загрожують загибелі людей, а саме про вчинення стрільби в одній з лікарень Київської області або Полтавської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на посягання громадської безпеки, ОСОБА_4 діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, за допомогою власного мобільного телефону марки «iPhone 11» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , MEID: НОМЕР_3 в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_4 здійснив дзвінок на спеціальну лінію «102» ГУНП в Київської області та повідомив про намір вчинення стрільби в одній з лікарень Київської області або Полтавської області. У подальшому перевіркою зазначеного повідомлення встановлено, що ОСОБА_4 вищевказану подію вигадав, а повідомлення про вчинення дій, що загрожують загибелі людей, об`єктом якого стали заклади охорони здоров`я є завідомо неправдиве.

Дії обвинуваченого кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення дій, що загрожують загибелі людей, об`єктом якого стали заклади охорони здоров`я, що передбачено ч.2 ст. 259 КК України.

Під час судового засідання між сторонами кримінального провадження прокурором у кримінальному провадженні Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 29 травня 2023 року була укладена угода про визнання винуватості за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри. Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст. 259 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із визначенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст. 259 КК України визнав, щиро кається . Також пояснив суду, що він розуміє права надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник ОСОБА_5 підтримала думку свого підзахисного просила задовольнити угоду між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні довела, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги Кримінального кодексу України та Кримінально- процесуального кодексу України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ч.5 п.1 ч.4 ст. 469 КПК України слід, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-471 КПК України, а також відповідає КК України щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень за які передбачене позбавлення волі.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди. Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Отже, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором у кримінальному провадження прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , та призначити останньому узгодженою сторонами міру покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України ухваленням обвинувального вироку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію, яка застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

На підставі ст. 96-1, ч. 2 ст. 96-2 КК України належить застосувати спеціальну конфіскацію, тобто примусово безоплатно вилучити у власність держави Україна мобільного телефону марки «iPhone 11» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , MEID: НОМЕР_3 в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_4 .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 314,369, 370-376, 395, 468-471, 473- 475 КПК України, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 29 травня 2023 року про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження - прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 256 КК України та призначити йому за цим законом узгоджене угодою покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом зобов`язання.

Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у дохід держави знаряддя вчинення злочину, а саме: мобільного телефону марки «iPhone 11» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , MEID: НОМЕР_3 в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПРАТ «Київстар» НОМЕР_4 .

Речовий доказ - автомобіль «TOYOTA C-HR HYBRID» 2020 року випуску сірого кольору, номерний знак кузова НОМЕР_5 державний номерний знак НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 від 22 грудня 2021 року належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 і знаходиться на її відповідальному зберіганні, передати її для подальшого використання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт за місцем проживання АДРЕСА_2 , скасувати .

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

На вирок суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1