Справа № 308/5511/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 звернуся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилається на наступне, 21.03.2012 Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою накладено арешт нерухомого майна за реєстраційним номером №12301486 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження від 21.03.2012 винесеної старшим слідчим Ужгородського МУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_6 у межах кримінальної справи №1123212 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Підставою для порушення кримінальної справи та накладення арешту на нерухоме майно була заява про злочин ОСОБА_5 .

В подальшому кримінальну справу приєднано до кримінального провадження №0000820 від 24.03.2017 року за ч. 1 ст. 190 КК України, що підтверджується листом (копія додається).

На даний час згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 відображається інформація про наявність обтяження №12301486 у вигляді арешту нерухомого майна.

Таким чином, досудове слідство у кримінальній справі №1123212 за ч. 1 ст. 190 КК України продовжено шляхом здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000820 згідно КПК України в редакції 2012 року. А тому клопотання про скасування арешту слід вирішувати згідно КПК України у редакції 2012 року.

23.04.2017 року слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області кримінальне провадження за його зверненням за №0000820 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (копія постанови додається). Вказана постанова є чинною не скасована.

Однак, при закритті кримінального провадження №0000820 слідчим не вирішено питання про скасування арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Вважає, що необхідність в накладенні арешту відпала, а тому такий підлягає скасуванню у порядку передбаченому ст. 174 КПК України.

Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, будь яких заяв та клопотань не подали, а тому суд вважає, що від свого клопотання не відмовлялись та таке підтримують, тому вважає, за можливе розглянути вказане клопотання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів клопотання, а саме з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.08.2022 року квартира АДРЕСА_1 перебуває під арештом на підставі постанови про порушення кримінальної справи та прийняття її до свого провадження, 8677,21.03.2012 року Ужгородське МУ УМВСУ у Закарпатській області, Кр. Справа № 1123212 ст. слідчий ОСОБА_6 . Згідно вказаного витягу, власником майна є ОСОБА_5 .

Провадження у вказаній справі закрито постановою слідчого від 23.04.2017 року ( за КПК України 2012 року), арешт на майно не скасовано, як вже було зазначено раніше за відсутності у слідчого таких повноважень.

Ні матеріали клопотання, ні матеріали кримінального провадження витребуваного судом, не містять постанови від 21.03.2012 року якою накладено арешт на вищевказану квартиру.

Судом витребовувались матеріали кримінальної справи (ЖРЗПЗ № 3585/1 від 06.03.2012 року, однак на адресу суду надійшла відповідь, що такі представити не видається можливим через їх знищення.

При цьому суд звертає увагу, що арешт накладено постановою слідчого за КПК України, 1960 року, чинний КПК України 2012 року. Набув чинності 20 листопада 2012 року.

Крім того судом встановлено, з матеріалів представленого кримінального провадження, що кримінальне правопорушення було вчинено відносно ОСОБА_3 , разом з тим матеріали такого не містять відомостей про визнання його потерпілим.

Крім того представлене кримінальне провадження, свідчить про те, що відомості до ЄРДР були внесені 23.03.2017 року за правилами КПК України 2012 року на підставі звернення ОСОБА_5 , в межах вказаного кримінального провадження 2017 року арешт на майно ОСОБА_5 , який він просить скасувати не накладався.

Доля кримінальної справи 2012 року суду встановити не вдалось, по причині її знищення як було зазначено вище.

При цьому суд звертає вагу, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке:

1. Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

2. Якщо арешт накладений на майно особи, щодо якої за КПК України 1960 року була порушена кримінальна справа, але надалі постанову про порушення кримінальної справи за тим же процесуальним законом суд скасував, не вирішивши питання про зняття зазначеного арешту, спір про звільнення цього майна з-під арешту слід розглядати за правилами цивільного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 766/21865/17).

3. Якщо арешт накладений на майно особи під час досудового розслідування за правилами КПК України 1960 року, ця особа була засуджена, і вирок не виконаний, однак до її засудження інша особа на підставі судового рішення стала власником відповідного майна, то вирішення питання щодо зняття такого арешту здійснюється за правилами кримінального судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц).

4. Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 3 липня 2018 року, від 17 жовтня 2018 року у справі № 461/233/17 та від 7 листопада 2018 року у справі № 296/8586/16-ц).

5. Якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року(постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 202/5044/17, від 28 листопада 2018 року у справі № 636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18, від 11 вересня 2019 року у справі № 504/1306/15-ц).

Враховуючи, що арешт на майно у вказаній справі був накладений 21.03.2012 року постановою слідчого, за нормами КПК 2012 року, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.08.2022 року, на майно особи, яка не мала статусу у вказаному кримінальному провадженні, документи про це відсутні у матеріалах клопотання, слідчий судя приходить до висновку, що застосування підлягає позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11. Вважає, що звільнення майна з-під арешту в данному випадку є приватноправовим, оскільки арешт накладений на майно особи, яка не мала статусу у кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (постанова про закриття провадження) у порядку КПК України 2012 року та його слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, клопотання про скасування арешту на майно не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він вправі звернутись із відповідною позовною заявою про звільнення майна з під арешту у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1