ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2739/23 Справа № 213/1494/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000055 від 08.02.2021 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час перебуваючого в державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо: початку строку відбування покарання; долі речових доказів після набрання вироком законної сили; запобіжного заходу.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що 08 лютого 2021 близько 15.00 години ОСОБА_9 перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де останній, знаходячись у коридорі загального користування вказаного будинку, використовуючи малозначимий привід, спровокував словесну перепалку з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи такий, що раптово виник, умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, близько 17.00 години вийшов у коридор будинку АДРЕСА_2 та, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , що знаходилась біля плити у приміщенні кухні загального користування, зайняв положення стоячи позаду неї та невстановленим досудовим слідством предметом з колюче-ріжучими властивостями наніс потерпілій ОСОБА_8 три удари в область правого плеча та три удари в область задньої поверхні груді, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді трьох непроникаючих колото-різаних поранень правого плеча, двох непроникаючих колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день) та одного проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні груді по правій задньо-пахвовій лінії у 5-му міжребір`ї, ускладненого правобічним гемотораксом, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.06.2023 року відносно ОСОБА_9 скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування зазначив, що судом допущено невідповідність висновків фактичним обставинам справи, а саме: покладено в основу обвинувального вироку відносно його підзахисного показання свідків ОСОБА_9 показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які жодним чином не підтвердили провину ОСОБА_9 . Також, вважає, що проведені обшуки не підтверджують провину його підзахисного ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Звертає увагу суду, що під час розгляду в суді 1-ї інстанції було допущено неповноту судового розгляду, оскільки судом було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про виклик в судове засідання експерта, який проводив судово-медичну експертизу, з метою уточнення щодо можливості після отримання порання точніше визначити предмет, яким воно було нанесено.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав, наведених в ній, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого через її необґрунтованість, потерпілу, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду 1-ї інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, відповідає встановленим обставинам і з достатньою повнотою підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених та оцінених судом 1-ї інстанції доказами.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні послідовно пояснювала, коли вона 08.02.2021 року перебувала на загальній кухні та готувала їжу, обвинувачений словесно чіплявся до неї. На це вона скаржилась своєму сину. Потім її син запитував у обвинуваченого, навіщо той ображає її, але обвинувачений заперечував це. Потім, знаходячись на кухні гуртжитка обвинувачений, з`ясувавши чи не багато вона на себе бере, та наніс їй удар в плече, потім ще один. Вона відчула , що по ній біжить гаряче і зрозуміла, що то її кров, і він її ріже. Вона намагалась повернутись до нього, проте ОСОБА_17 тримав її рукою за плече та ногою підпирав, і вона не змогла повернутись. Взагалі ударів було декілька, після першого удару їй стало дуже боляче, ключиця та рука заніміли повністю, далі удари були ще, але вона вже їх не відчувала і почала тікати від нього. В цей момент на кухні крім неї та обвинуваченого не було нікого. Пояснювала, що під час нанесення ударів вона не кричала і з початку не розуміла, що він її ріже. Посередині кухні обвинувачений її наздогнав, схопив та чимось замахнувся, проте вона вирвалась та побігла по коридору до своєї кімнати, посередині коридору відчула, що кров сильніше побігла, при цьому вона не обертаючись зайшла в свою кімнату і зупинилась на порозі, щоб не замазати килими у кров, оскільки в той момент по ній текла кров. Її побачив син та запитав: «це ОСОБА_18 (обвинувачений)?», вона відповіла що так, це він, після чого син захотів вийти до нього, але вона не пустила його та попросила щоб подзвонив та позвав її чоловіка, ОСОБА_11 , який приїхав на таксі раніше поліції і почав стукати у двері обвинуваченого, щоб той вийшов. Мати обвинуваченого бачила це та запитувала, чого він стукає. Потім приїхала швидка, її забрали, далі вона в лікарні проходила лікування. Коли обвинувачений наносив їй удари то був одягнутий у кофту з довгим рукавом, спортивні штани та капці. Чим саме наносив їй удари, точно сказати не може, при цьому точно бачила в його руці твердий невеликий предмет, і він ним замахувався на неї. Її кров в коридорі залишилась на полу починаючи біля двері сусідки ОСОБА_19 . Обвинуваченого, як сусіда знає років 20, до цього моменту вона намагалась його не чіпляти та не замічати. Обвинувачений міг в нетверезому стані справляти нужду в загальну раковину, міг зняти двері в прихожій, заливав клеєм пічки мешканців, взагалі відносини з ним були недружелюбні. Пояснювала, що на другий день до неї приїжджав начальник кримінального розшуку та повідомив, що поки поліцейські розставляли фішки/відмітки на кров в коридорі, в цей час мати обвинуваченого на кухні стерла кров серветкою і їй було зроблено зауваження, а ці серветки відібрали на експертизу.

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_8 , узгоджуються, підтверджуються та доповнюються показаннями всіх допитаних свідків та іншими дослідженими судом доказами.

Свідок ОСОБА_12 , який безпосередньо перед подією бачив потерпілу і обвинуваченого в загальній кухні вказаного будинку, чув від потерпілої про ображання та чіпляння до неї з боку обвинуваченого, робив йому з цього приводу зауваження, інших осіб в даному приміщенні не бачив, а зразу після спричинення потерпілій тілесних ушкоджень першим її побачив і в цей момент також побачив обвинуваченого на тому місті, з якого потерпіла прийшла з тілесними ушкодженнями. Інших осіб, крім обвинуваченого на кухні не бачив і від потерпілої про інших осіб, або інші конфлікти з іншими особами не чув, потерпіла зразу вказала йому на обвинуваченого як на особу, яка спричинила їй тілесні ушкодження. Свідок також вказує, що в приміщенні загальної кухні у обвинуваченого був в руці який-то предмет, який саме, він не розгледів. Також даний свідок вказує на те, що особисто бачив кров на полу коридору, через який потерпіла пройшла до нього після отримання тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_11 показав, що що 08.02.2021 йому подзвонив син та повідомив, що сусід ОСОБА_17 порізав мати, Він зразу поїхав до дому, приблизно в 17:30 він вже був вдома. Його жінка, ОСОБА_8 , була в халаті, рука замотана рушником, він побачив кров і на халаті, і на рушнику. Він стукав в двері квартири обвинуваченого, але ніхто не відкрив. Потім бачив, як поліцейські вивели обвинуваченого з його квартири, останній був в капцях, на яких були сліди крові. Також він бачив кров в коридорі гуртожитку в напрямку від кухні до квартири, куди йшла потерпіла після отримання тілесних ушкоджень.

Показання потерпілої також підтверджуються та узгоджуються і з показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 . ОСОБА_16 , які кожний окремо показали, що за часом після того, як відбулась подія злочину бачили сліди крові в коридорі.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині безпідставного врахування судом 1-ї інстанції показань вищевказаних свідків, які не бачили, хто саме наносив тілесні ушкодження потерпілій, є безпідставними, та під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані вище свідки після злочину бачили сліди крові в коридорі, а свідок ОСОБА_12 безпосередньо перед подією бачив потерпілу і обвинуваченого в загальній кухні вказаного будинку, чув від потерпілої про ображання та чіпляння до неї з боку обвинуваченого, робив йому з цього приводу зауваження, інших осіб в даному приміщенні не бачив, а зразу після спричинення потерпілій тілесних ушкоджень першим її побачив і в цей момент також побачив обвинуваченого на тому місті, з якого потерпіла прийшла з тілесними ушкодженнями.

Свідка ОСОБА_14 , мати обвинуваченого, пояснювала, що 08.02.2021 вона бачила його приблизно о 16 годині між туалетом та передбанником, він був добре випивший, в такі моменти вона ховається від нього. В коридор вона вийшла вже тоді, коли почула голосні удари то сусід ОСОБА_20 стукав в двері її сина і сказав їй, що той підрізав його ОСОБА_21 , на що вона сказала викликайте поліцію. ОСОБА_21 бачила, вона була перемотана полотенцем, яке було просочене кров`ю. ОСОБА_21 сказала їй, щоб вона подивилась, що її син зробив. Тоді вона викликала поліцію. Кров на полу вона не бачила - там було темно і вона ліхтарем світила на підлогу, проте ніякої доріжки з крові не побачила. Також вона не бачила кров на кухні. Пояснила, що коли син тверезий, він нормальний, а коли випивший може чіплятись, лаятись, коли він в нетверезому стані вона його боїться, в ці моменти у них були сварки, він її 3 рази по голові вдарив, вона з цього приводу писала в поліцію, знімала побої, при цьому на суді син сказав, що не визнає вину, що то вона сама себе побила і після 1-го засідання вона відмовилась від обвинувачення.

Разом з тим, до показань свідка ОСОБА_14 в частині відсутності слідів крові на кухні колегія суддів відноситься критично, оскільки вона є матір?ю обвинуваченого, а також в цій частині її пояснення спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та безпосереднього очевидця потерпілої ОСОБА_8 ..

Крім того, показання потерпілої підтверджують висновками судово-медичного експерта № 408 від 30.03.2021 (а.с. 193-196 т. 2) про те, що у потерпілої ОСОБА_8 виявлені 3 непроникаючих колото-різаних поранення правого плеча, 2 непроникаючих колото-різаних поранення задньої поверхні грудної клітини, 1 проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні груді по правій задньо-пахвовій лінії у 5-му міжребір`ї, ускладнена правобічним гемотораксом. Характер тілесних ушкоджень у потерпілої свідчить про утворення ушкоджень від дії предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер поранень. Характер виявлених ушкоджень, дані в наданих медичних документах, свідчать, що ушкодження могли бути отримані не пізніше дати їх встановлення у медичному закладі 08.02.2021 року;

-Діагноз лікарів зазначений у медичній документації підтверджується даними медичних документів, даними додаткових інструментальних досліджень, даними огляду потерпілої;

-Предмет травми володів колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер поранень.

-Виявлені ушкодження виникли від 6-ти разової (3 рази в область правого плеча, 3 рази в область задньої поверхні груді) ударної дії колюче-ріжучого предмета;

-В область правого плеча спричинено 3 травматичні дії, в область задньої поверхні груді спричинено 3 травматичні дії;

-Анатомічна локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення 6 ушкоджень, які розташовані в різних анатомічних областях внаслідок падіння на площину, в тому числі при падінні на ніж або предмет, конструктивно схожий на ніж. Не проникаючі колото-різані поранення за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день). П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Проникаюче колото-різане поранення за своїм характером ушкодження відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. П.2.1.3.«й» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6;

-Характер виявлених ушкоджень, дані в наданих медичних документах свідчать, що ушкодження могли бути отримані близько 17:00 години 08.02.2021 року.

Із висновку судово-медичного експерта № 456 від 31.03.2021 (т.2 а.с.205-206) додатково встановлено наступне:

-Різноманітна анатомічна локалізація та характер ушкоджень не характерні для виникнення при падінні на площину, ніж або предмет, конструктивно схожий на ніж;

-Область виявлених ушкоджень на задній поверхні тулуба не доступна для спричинення власною рукою;

-Виявлені у потерпілої колото-різані поранення могли утворитися при механізмі, на який вона сама вказує.

Під час огляду місця події та обшуку в кімнаті, де мешкає обвинувачений, обшуку затриманого підозрюваємого були вилучені халат потерпілої, капці обвинуваченого, кофту, в якій був одягнутий ОСОБА_22 , зі слідами схожими на кров.

Висновок судової молекулярно-генетичної експертизи підтвердив наявність на капцях (тапках), які належать обвинуваченому, слідів крові потерпілої. Вказаний висновок узгоджується і з показаннями потерпілої, що коли обвинувачений спричиняв їй тілесні ушкодження, він був саме в цих капцях (тапках). З показань свідка ОСОБА_11 , після події злочину, обвинуваченого було виведено поліцейськими з його квартири, обвинувачений був саме в цих капцях (тапках) і на них свідок бачив сліди крові. Позиція обвинуваченого щодо відсутності у нього цих тапок (капців), які йому не належать і які невідомо яким чином потрапили у його квартиру, обгрунтовано не була прийнята судом до уваги, оскільки спростовується вказаними показаннями потерпілої, свідка, протоколом обшуку, висновком судової молекулярно-генетичної експертизи.

Таким чином, на думку колегії суддів сукупністю наведених доказів із достатньою повнотою підтверджуються висновки суду про те, що саме обвинуваченим потерпілій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Характер злочинних дій, застосування обвинуваченим для спричинення тілесних ушкоджень спеціального твердого предмету вказують на умисний характер дій ОСОБА_9 .

Суд 1-ї інстанції дав належну оцінку зібраним доказам і відповідно до встановлених фактичних обставин вірно кваліфікував дій обвинуваченого за ч.1ст.121 КК України.

Покарання ОСОБА_9 обрано судом1-ї інстанції у відповідності до приписів ст.ст. 50, 60 КК України з належним врахуванням тяжкості скоєного, даних про особу винного, всіх обставин справи.

Твердження сторони захисту про недоведеність факту того, що саме ОСОБА_9 були нанесені потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, відкидаються апеляційним судом, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених судом доказів. З врахуванням чого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, як така, що не підтверджується фактичними обставинами провадження.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту щодо порушення прав на захист через не виклик експерта для уточнення яким предметом було нанесено тілесне ушкодження потерпілій, оскільки висновки експерта №408 від 30.03.2021 року та № 456 від 31.03.2021 року відносно потерпілої ОСОБА_8 (а.с. 193-196, 205-206 т. 2) виконано відповідним фахівцем, є належним чином обґрунтованим.

Враховуючи, що під час досудового слідства предмет, яким було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 не було виявлено, що позбавляє можливості порівняти його з спричиненими тілесними ушкодженнями, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для додаткового уточнення у експерта даних про предмет, яким було спричинено травми потерпілій. Як вбачається з висновку експерта № 408 від 30.03.2021 року експертом зазначено, що предмет травми володів колюче-ріжучими властивостями, про що свідчить характер поранення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року, яким ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4