Шаргородський районний суд
В И Р О К

Іменем України

01 травня 2023 року

м. Шаргород

Справа № 152/301/23

провадження № 1-кп/152/51/23

Шаргородський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 22.02.2023 у кримінальному провадженні № 0000016 від 20.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не є особою з інвалідністю, ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 влітку 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи по вул. Набережній в с. Рахни - Лісові Тульчинського району Вінницької області на узбіччі дороги виявив кілька кущів рослини коноплі. Маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, незаконно зірвав вказані кущі коноплі, які знаходилися на зазначеній території, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс і переніс зірвані рослини до будинку в якому проживає, що розташований по АДРЕСА_1 , де висушив їх та подрібнив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який помістив до скляної ємності та незаконно зберігав у вищезазначеному будинку до 04.02.2023.

04.02.2023 працівниками поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області проведено обшук житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_3 . В ході обшуку було виявлено та вилучено в житловому будинку та підсобному приміщенні речовини рослинного походження, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/2606-НЗПРАП від 13.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,86 г.

20.01.2023 відомості про кримінальний проступок відповідно до вимог ст. 214 КПК України було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 та цього ж дня розпочато досудове розслідування вказаного кримінального проступку.

За результатами проведення досудового розслідування 20.02.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування, на підставі положень ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 22 лютого 2023 року між підозрюваним ОСОБА_3 та керівником Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора було укладено угоду про визнання винуватості, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

З вказаної угоди від 22.02.2023 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000016 повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального проступку та його правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309 КК України. ОСОБА_3 визнає свою винуватість у вчиненому кримінальному проступку; сторони угоди зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, зокрема, пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку; обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено. Сторони угоди узгодили призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді зазначено, що її сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому, винесено питання регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладеної угоди.

ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, розуміючи надані йому законом права на справедливий судовий розгляд і наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості; характер пред`явленого обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди судом, наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

ОСОБА_3 пояснив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим ОСОБА_3 вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, тож просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

На виконання вимог ст.474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 та висновок прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів … Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінального проступку, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, тому згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Зміст угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_6 відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Зокрема, у вказаній угоді зазначені її сторони, формулювання підозри та її правова кваліфікація з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження №0000016, які судом вивчені на предмет наявності скарг підозрюваного під час досудового розслідування.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, що і обвинувачений, і прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості від 22 лютого 2023 року, її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України, визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що ОСОБА_3 влітку 2022 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), проходячи по вул. Набережній в с. Рахни - Лісові Тульчинського району Вінницької області на узбіччі дороги виявив кілька кущів рослини коноплі. Маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, незаконно зірвав вказані кущі коноплі, які знаходилися на зазначеній території, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс і переніс зірвані рослини до будинку в якому проживає, що розташований по АДРЕСА_1 , де висушив їх та подрібнив, таким чином незаконно виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який помістив до скляної ємності та незаконно зберігав у вищезазначеному будинку до 04.02.2023.

04.02.2023 працівниками поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області проведено обшук житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_3 . В ході обшуку було виявлено та вилучено в житловому будинку та підсобному приміщенні речовини рослинного походження, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/2606-НЗПРАП від 13.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 9,86 г.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, тобто незаконному придбанні, виготовленні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, що укладена угода між ним та прокурором відповідає вимогам КПК України, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні, узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст.50, 65 - 67 КК України.

Взяті ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_3 та керівником Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора угода про визнання винуватості підлягає затвердженню в підготовчому судовому засіданні на підставі п.1 ч.3 ст.314 та ч.1 ст.475 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.

Згідно з положеннями ст. 100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню: скляна ємність з вмістом речовини рослинного походження, схожої на подрібненні рослини конопель та речовина рослинного походження, схожа на подрібнені рослини конопель, які поміщені до спеціального пакету ЕС МВС України за номером 5282303підлягають знищенню.

Запобіжний захід ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався.

Підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст. 373-376, 468-470, 472-474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 22 лютого 2023 року про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_3 та керівником Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2023 за №0000016, за участі захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 лютого 2023року покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік і шість місяців не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку в один рік і шість місяців обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Речові докази: скляну ємність з вмістом речовини рослинного походження, схожої на подрібненні рослини конопель та речовину рослинного походження, схожу на подрібнені рослини конопель, які поміщені до спеціального пакету ЕС МВС України за номером 5282303 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених ст.394 КПК України, а саме: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1