Справа№ 953/2526/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників кримінального провадження, в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 14.03.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, українця, уродженця м. Первомайськ, Луганської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 13.12.2022 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження: 13.12.2022 ОСОБА_3 засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин. 27.02.2023 року ОСОБА_3 прибув до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де був письмово ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність, відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України, про що останній надав підписку. Також ОСОБА_3 під особистий підпис було видано направлення до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою м. Харків, вул. Алчевських, 49, для відбування безоплатних громадських робіт, відповідно до якого він повинен приступити до відбування покарання з 01.03.2023 року.

Однак ОСОБА_3 будучи працездатним, маючи змогу працювати та відбувати призначене Київським районним судом м. Харкова покарання умисно, ігноруючи вирок суду, з метою ухилення від відбування громадських робіт, без поважних причин, ігноруючи обов`язки пов`язані із відбуттям призначеного покарання, згідно табелю виходу на роботу з 01.03.2023 року по 29.03.202 року (не вийшов на відпрацювання покарання: 01.03.2023 року, 02.03.2023 року, 03.03.2023 року, 04.03.2023 року, 06.03.2023 року, 07.03.2023 року, 08.03.2023 року, 09.03.2023 року, 10.03.2023 року, 11.03.2023 року, 13.03.2023 року, 14.03.2023 року, 15.03.2023 року, 16.03.2023 року, 17.03.2023 року, 18.03.2023 року, 20.03.2023 року, 21.03.2023 року, 22.03.2023, 23.03.2023 року, 24.03.2023 року, 25.01.2023 року, 27.03.2023 року, 28.03.2023 року, 29.03.2023 року до Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області не з`явився, чим ухилився від їх відбування.

Такі дії ОСОБА_3 набули тривалого системного характеру і полягають у невиконанні обов`язку (бездіяльність) щодо відбування покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт та відповідно до ст.40 КВК України є ухиленням від виконання покарання, оскільки більше двох прогулів без поважних причин протягом місяця є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, з 01.03.2022 по 29.03.2023 під час перебування на обліку у Київському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення, будучи попередженим про наслідки не відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, систематично не виходив на відпрацювання громадських робіт, допустив прогули та фактично не відпрацював 100 години.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений ОСОБА_3 , захисником якого є адвокат ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора ОСОБА_5 , в порядку ч.1 ст.302 КПК України, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбачених ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він: засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 13.12.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 год. громадських робіт, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту, оскільки на думку суду призначення йому більш суворого покарання не буде відповідати меті покарання.

На підставі ст. 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, оскільки при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суровий вид покарання переводиться в більш суворий вид покараннчя, обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 50 КК України стосовно дотримання мети.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Потерпілі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді 100 годин громадських робіт.

На підставі п.п. б) п.1 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити покаранняу виді 2 місяців 12 днів арешту.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1