Справа №333/2515/23
Провадження №1-кс/333/1008/23
УХВАЛА

12 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу - ОСОБА_3 , старшого слідчого-криміналіста другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000377, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.02.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

03.04.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим.

У своїй скарзі, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 від 24.03.2023 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженню № 0000377 від 16.02.2022 року та зобов`язати вказаного слідчого вчинити процесуальні дії про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого, мотивуючи це таким.

Територіальним управлінням ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000377 від 16.02.2022 року за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, яким йому завдано моральної та матеріальної шкоди на суму понад 200 000 грн.

У період з 16.02.2022 року (час внесення відомостей до ЄРДР) по 03.04.2023 року у вказаному кримінальному провадженні не вчинено жодної слідчої дії, спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин подій.

14.03.2023 року він звернувся із клопотанням про вжиття відповідних заходів для здійснення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин у вказаному кримінальному провадженні, на яке він отримав відповідь за підписом слідчого ОСОБА_4 , який зазначив, що відповідно до вимог ст.220 КПК України його клопотання не підлягає розгляду так як він не являється потерпілим у даному кримінальному провадженні.

22.03.2023 року він звернувся із клопотанням до слідчого ОСОБА_4 про залучення його як потерпілого у даному кримінальному провадженні, надавши пам`ятку про ознайомлення з його процесуальними правами та обов`язками як потерпілого та 28.03.2023 року отримав копію постанови про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Вважає постанову слідчого ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим неналежно мотивованою, не обґрунтованою, та такою що не відповідає вимогам КПК України: в ній зовсім відсутнє обґрунтування рішення про відмову у визнанні його потерпілим та на підтвердження такого висновку не наведено, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку, а рішення про відмову у визнанні його потерпілим прийнято лише на підстав того, що він не надав жодних підтверджуючих даних (документів) які б вказували на завдання матеріальної чи моральної шкоди, чи належності користуванням вказаним в заяві майном, наявності у ньому обладнання, грошових коштів тощо.

Водночас, як він може надати будь-які підтверджуючі дані (документи), які б вказували на завдання матеріальної чи моральної шкоди, чи належність користуванням вказаним в його заяві майном, а також наявності в ньому обладнання, грошових коштів тощо, якщо його навіть не допитано у справі.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу з викладених в ній підстав та вважав за необхідне її задовольнити. Додатково він пояснив, що він являється фізичною особою підприємцем та здійснює торгівлю овочами та фруктами з авто лавки, тобто з причепів, які виставляє на вулицях міста Запоріжжя у тих місцях, де не заборонено законодавством. 02.12.2021 року група працівників поліції разом із представниками районної адміністрації та інспекції з благоустрою Запорізької міської ради викрали належні йому два причепи з продукцією і на цей час йому невідомо, де знаходяться вказані транспортні засоби. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було зобов`язано працівників поліції внести відомості до ЄРДР про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. У подальшому підслідність вказаного кримінального провадження було визначено за ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3 , зазначивши, що він правомірно та обґрунтовано виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, враховуючи матеріали, які на той час були у нього у провадженні.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого.

Пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілого.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 від 08.02.2022 року зобов`язано уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області внести відомості, зазначені у заяві ОСОБА_3 до ЄРДР.

16.02.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України за заявою ОСОБА_3 за фактом вчинення працівниками правоохоронних органів дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та обов`язків, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_3 (кримінальне провадження № 00003770).

12.05.2022 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 визначено підсудність вказаного кримінального провадження за другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

13.05.2022 року керівник другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 прийняв постанову про визначення групи слідчих, старшого якої визначено ОСОБА_4 .

14.03.2023 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого із клопотанням про вжиття відповідних заходів для здійснення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин у вказаному кримінальному провадженні.

21.03.2023 року слідчий ОСОБА_4 надав відповідь ОСОБА_3 , що відповідно до вимог ст.220 КПК України його клопотання не підлягає розгляду так як він не являється потерпілим у кримінальному провадженні.

22.03.2023 року ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого ОСОБА_4 про залучення його як потерпілого у даному кримінальному провадженні, надавши пам`ятку про ознайомлення з його процесуальними правами та обов`язками як потерпілого.

28.03.2023 року слідчий ОСОБА_4 прийняв постанову, якою відмовив у задоволенні вказаного клопотання.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою,яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Під час судового розгляду було встановлено, що по кримінальному провадженню №00003770 не було проведено жодної слідчої дії, а слідчим ОСОБА_4 у березні 2023 року, тобто більше, ніж через рік після внесення відомостей до ЄРДР, винесено доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.40 КПК України та встановлено строк для його виконання до 31.03.2023 року. Водночас, жодних матеріалів до вказаної дати до слідчого так і не надійшло.

Слідчим під час досудового розслідування не було здійснено жодних заходів, направлених на встановлення фактів та певних обставин або на їх спростування, а саме: щодо належності ОСОБА_3 майна, на яке останній вказував у протоколі прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.12.2021 року; спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди по даному кримінальному провадженню тощо.

Враховуючи вказану неповноту розслідування кримінального провадження №00003770, здійснену слідчим слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 , вважаю, що ОСОБА_3 в даному випадку доведено безпідставність винесення постанови вказаного слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 24.03.2023 року, тому вона підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 задоволенню в цій частині.

В частині скарги, що стосується зобов`язання слідчого вчинити певні процесуальні дії про залучення ОСОБА_3 як потерпілого, вважаю за необхідне відмовити, враховуючи таке.

Частиною 5 статті 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з вимогами ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Нормами КПК України не передбачена можливість визнання або невизнання особи потерпілою у кримінальному провадженні слідчим суддею, а так само слідчому судді не надано повноважень зобов`язувати слідчого здійснити дії з приводу дискреційних (виключних) повноважень слідчого, до яких, вважаю, відноситься право визнання або невизнання особи потерпілою.

Керуючись ст.ст. 2, 26, 40, 55, 303-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000377, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.02.2022 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 від 24.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000377, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.02.2022 року.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 17.04.2023 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1