Справа №127/7286/21
Провадження №1-кп/127/310/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0002254 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

Встановив

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме в тому, що

ОСОБА_4 14.10.2019 близько 18:20 год. перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 спільно із своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими особами. В цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт щодо поширення, як на думку ОСОБА_8 , ганебної інформації про останнього та його друзів.

У подальшому, ОСОБА_4 разом із знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими особами направились до місцевого пляжу «Спартак», що розташований біля будинку № 123, по вулиці Князів Коріатовичів, м. Вінниця. Перебуваючи на вказаному пляжі між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 знову виникла суперечка. В цей час у ОСОБА_4 на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_8 виник протиправний умисел направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 та наніс йому один удар кулаком справа в область голови, у ділянку щоки та ока.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 274/402 від 29.04.2020 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням відламків, перелому передньої стінки правої гайморової пазухи без зміщень, синця з набряком м`яких тканин на обличчі справа та крововиливу під кон`юнктиву правого ока. Вказані ушкодження у ОСОБА_8 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та виникли від дії твердого тупого предмета (предметів).

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 клопотання захисника підтримали, просили його задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Прокурор, не заперечила щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Потерпілий до суду не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд кримінального провадження без його участі, щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за строками давності заперечує.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченого, пояснення обвинуваченого та його законного представника, врахувавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до наступного.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положення статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно санкції ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України відноситься до кримінального проступку.

Згідно ч. 1 ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 106 КК України щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку; 2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; 3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину; 4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, згідно приписів вказаних статей особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 14.10.2019 та з моменту вчинення кримінального проступку минуло понад 2 роки.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_4 від органу досудового розслідування чи суду не ухилявся, нового кримінального правопорушення не вчинив.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та його законний представник, суть пред`явленого обвинувачення розуміють, розуміють свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 та його законному представнику, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє ОСОБА_4 від цивільно-правової відповідальності.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник розуміють наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та ОСОБА_4 бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності на підставі ст.ст. 49, 106 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 2 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст.ст. 49, 106 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 49, 106 КК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284, 314-315, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 106, 125 КК України, суд, -

Ухвалив

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.ст. 49, 106 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0002254 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя