Житомирський апеляційний суд
Справа №279/3642/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 284 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2023 року, якою закрито кримінальне провадження №0000068 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України,

встановила:

Вказаною ухвалою суду було задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження №0000068 від 23 лютого 2021 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи свої висновки суд вказав, що 23 лютого 2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.296 КК України. 10 грудня 2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України. 24 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

01.03.2022 року постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 було оголошено у розшук, а 26 липня 2022 року дана постанова була скасована слідчим суддею, а тому строк досудового розслідування закінчився 10 березня 2022 року.

Крім того, 04 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомив про ознайомлення з матеріалами, а до суду обвинувальний акт було направлено лише 19 серпня 2022 року.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає, що висновки суду про наявність підстав передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження є помилковими, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та свідчать про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На думку прокурора, поза увагою суду залишився той факт, що слідчим було вжито всі можливі заходи, що передували зупиненню провадження та встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Сторона обвинувачення зазначає, що обвинувальний акт складений на направлений до Коростенського міськрайонного суду 19.08.2022 року в межах строку досудового розслідування, який з врахуванням дня направлення повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування та дня закінчення ознайомлення з даними матеріалами, закінчувався 26.08.2022 року, навіть при умові скасування слідчим суддею постанови про зупинення досудового слідства.

На переконання прокурора суд не взяв до уваги, те, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Вказує, що в даній справі потерпілому заподіяно тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, під час вчинення злочину застосовувався заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет - газовий балончик, що свідчить про підозру ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи та відсутність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 , зазначає, що ОСОБА_6 інкриміноване кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких та містись додатковий об`єкт посягання - життя та здоров`я, а тому просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та потерпілого, які підтримали апеляційні скарги, заперечення обвинуваченого та захисника на апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог процесуального закону.

З наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що 23.02.2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.296 КК України. 10.12.2021 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. 24.12.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У підготовчому судовому засіданні місцевий суд задовольнив клопотання сторони захисту і кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, закрив на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, суд не враховував тяжкість злочину та додатковий об`єкт, а саме життя та здоров`я особи.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Кримінального касаційного суду Верховного Суду від 13 лютого 2023 року в справі № 932/8842/20, щодо застосування п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд зазначає, що поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» потребує свого тлумачення. Задля вирішення цього питання слід звернутись як до доктринальних положень кримінального права, так і врахувати позитивні зобов`язання нашої держави відповідно до Конституції України й Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, доктрина кримінального права виходить із того, що всі склади кримінальних правопорушень за характером їх структури поділяються на дві категорії: прості та складні (ускладнені).

До простих складів зазвичай відносять ті, які містять ознаки одного суспільно небезпечного діяння, що посягає на один об`єкт. Такими прикладами простих складів є більшість кримінальних правопорушень, передбачених розділом ІІ Особливої частини КК.

У той же час одним із видів складного (ускладненого) кримінального правопорушення, є склад, законодавча конструкція якого передбачає наявність двох і більше (обов`язкових чи факультативних) об`єктів посягання, один із яких є основним, а інший(і) - додатковим(и) в складі поліоб`єктного кримінального правопорушення. Виходячи з основного об`єкта, як відомо, здійснена класифікація усіх кримінальних правопорушень (із їх структуризацією) у відповідних розділах Особливої частини КК та диференціація кримінальної відповідальності. Проте додатковий об`єкт також відіграє істотне значення для правозастосування.

Наявність у складі кримінального правопорушення додаткового об`єкта свідчить про те, що в такому складі кримінального правопорушення цим суспільним відносинам поряд з основним об`єктом заподіюється (може заподіюватись), чи створюється (може створюватися) реальна загроза заподіяння шкоди. Прикладами кримінальних правопорушень із двома (і більше) об`єктами посягання є так звана категорія злочинів насильницького характеру, що охоплює хуліганство, поєднані із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, зважаючи на застосовану законодавцем юридичну техніку, поняття «злочин проти життя та здоров`я особи» у вказаній вище процесуальній нормі охоплює своїм змістом не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

Правильність такого розуміння припису п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК ґрунтується й на тому, що ця норма права, як уже зазначалось, не містить прямої відсилки до розділу II Особливої частини КК «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи».

Також для правильного застосування норми п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК обов`язково має враховуватись, з огляду на положення ст. 12 КК, й тяжкість відповідного злочину з об`єктом посягання (основним або додатковим) на життя та здоров`я особи.

При цьому, з огляду на те, що комплексне поєднання декількох об`єктів посягання надає кримінальному правопорушенню окремої якості, визначення тяжкості злочину має стосуватися діяння загалом як такого, що містить складний (ускладнений) склад кримінального правопорушення.

Так, за змістом обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується за ч. 4 ст. 296 КК, а саме в грубому порушенні громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Поряд з тим, кваліфікуюча ознака хуліганства - «із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень» - свідчить про наявність у складі цього злочину безпосереднього додаткового об`єкта, яким є життя та здоров`я особи.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_6 під час вчинення злочину застосовував предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень - газовий балончик, що спричинив опік кон`юнктиви ока потерпілому ОСОБА_7 , а також спільно з іншими невстановленими особами збив з ніг останнього та кожен з них наніс кілька ударів ногами у взутті по голові потерпілого заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України відповідно до положень ч.5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк більше п`яти років.

Виходячи з наведеного, висновок суду про те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК не відноситься до тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, колегія суддів вважає помилковим.

Отже, суд першої інстанції, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , з огляду на фактичні обставини цього провадження належно не врахував вимоги чинного кримінального процесуального закону, не дотримався визначених у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України умов для закриття кримінального провадження.

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вважає за необхідне її скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_7 задовольнити

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000068 щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: