Єдиний унікальний номер 341/991/23
Номер провадження 1-кп/341/138/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2023 року за № 0000035 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бурштина, Івано-Франківської обл., зареєстроване та фактичне місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, раніше судимого, а саме:

- 21 серпня 2018 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289 КК України, з призначеним покаранням, з врахуванням частини 1 статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Звільненому з місць позбавлення волі 26 квітня 2019 року по відбуттю строку покарання;

- 27 лютого 2020 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289 КК України, з призначеним покаранням, з врахуванням частини 1 статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 04 травня 2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, з призначеним покаранням, з врахуванням частин 1, 4 статті 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільненому з місць позбавлення волі 17 грудня 2021 року по відбуттю строку покарання;

- 21 квітня 2023 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за частиною 2 статті 289 КК України, з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Покарання за даним вироком відбуває,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, при наступних обставинах.

20 лютого 2023 року близько 21 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає зі своїм батьком ОСОБА_5 , пригадав, що у дитинстві останній часто ображав його матір, і маючи злість на свого батька з цього приводу, вирішив помститися йому шляхом умисного спричинення тілесних ушкоджень.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_3 зайшов до спальної кімнати, у якій на той час знаходився його батько, і усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди для здоров`я ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, підійшов до батька, який на той час сидів на ліжку, схопив його обома руками за светр, підняв з ліжка і, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками у ділянку обличчя.

Після цього ОСОБА_3 залишив свого батька, наказавши йому нікуди не виходити з квартири, і пішов на АЗС «WOG», де попередньо залишив на зарядці свій мобільний телефон.

Тим часом ОСОБА_5 , побоюючись за своє життя та здоров`я, скориставшись тим, що його син ОСОБА_3 покинув помешкання, теж вийшов з квартири та направився до місця роботи своєї матері ОСОБА_6 , яка працює різноробочим в похоронному бюро «Пам`ять», що у м. Бурштині Івано-Франківської обл.

Пробувши у своєї матері близько 5 хвилин, ОСОБА_5 вирішив іти додому, однак на виході з території похоронного бюро побачив на вулиці свого сина ОСОБА_3 і, боячись, що той знову буде його бити, почав втікати. Однак, ОСОБА_3 наздогнав свого батька, схопив його за рукав верхнього одягу і наказав іти разом з ним додому. Підкоряючись наказу сина, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_3 прийшли до свого помешкання, де останній, продовжуючи свої злочинні дії, умисно наніс батькові декілька ударів руками у ділянку голови.

Від нанесених ударів ОСОБА_5 упав на ліжко, а ОСОБА_3 , доводячи до кінця свій злочинний намір на заподіяння батькові тілесних ушкоджень, взяв у руки дерев`яну палицю, яка знаходилась у квартирі, і умисно наніс батькові декілька ударів у ділянку голови та по лівій руці, якою ОСОБА_5 прикривав свою голову від нанесених йому ударів.

У результаті умисних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому у нижній третині лівої ліктьової кістки з незначним зміщенням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, а також легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійних ран в ділянках голови та синців в ділянках обличчя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, не заперечив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю підтвердила їх, щиро розкаявшись. Пояснив, що орієнтовно в лютому 2023 року згадав випадок, що батько ОСОБА_5 раніше ображав його маму. Маючи злість на батька, перебуваючи вдома, зайшов до нього у кімнату та наніс декілька ударів по обличчю. Залишив батька в квартирі, сам пішов на АЗС забрати свій телефон. В подальшому побачив як батько іде з приміщення похоронного бюро. Наздогнав його та наказав іти з ним додому, де продовжив наносити батькові удари. Визнає, що наявні у батька тілесні ушкодження є наслідком нанесених ним ударів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що фактичні обставини справи ним не оспорюються, вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Зазначив, що претензій до обвинуваченого - свого сина не має.

В силу статті 325 КПК України, враховуючи за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, судом ухвалено провести судовий розгляд без таких.

Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і такі ним та потерпілим не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає, дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, докази що мають значення для вирішення процесуальних питань.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому діянні повністю, а його дії кваліфікує зачастиною 1 статті 122 КК України, оскільки такий заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за умисні злочини, зокрема проти власності. На обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. По місцю проживання відсутні відомості, що негативно характеризують ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого визначені статтею 67 КК України, враховуючи межі обвинувачення - не встановлені.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції і покарання слід призначити за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання слід визначити шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2статті 289 КК України, з призначеним покаранняму виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покаранняу виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі частини 4 статті 70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком

більш суворим покаранням, визначеним вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна,

-визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк покарання, відбутий частково за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, визначивши початок відбуття покарання за цим вироком 26 лютого 2023 року.

Речові докази по справі:

-деревні уламки - знищити, знявши арешт з таких;

-простирадло та наволочку - повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 , знявши арешт з таких;

-кросівки, штани, наручний годинник, які належать ОСОБА_3 - конфіскуватизнявши арешт з таких;

-медичну карту стаціонарного хворого, 2 рентгенограми, опис рентгенограми -повернути КНП "Бурштинська центральна міська лікарня";

-копію карти виїзду швидкої медичної допомоги - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1