Справа № 129/1622/20
Провадження №11-кп/801/704/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000173 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 та клопотанням клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.04.2023, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Березнегуватське Новобузького району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- за ст. 124 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ст. 58 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік із відрахуванням в дохід держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення.

Вирішено питання цивільного позову та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

09.05.2020р., приблизно о 23 год. 30 хв., в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 , на грунті ревнощів, між нею та ОСОБА_8 , з яким остання підтримувала близькі стосунки, виник конфлікт під-час якого, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 , знаходячись у коридорі вказаної квартири, розпочав застосовувати фізичну силу до ОСОБА_7 , а саме, знаходячись позаду неї, стиснув навколо її шиї ремінь жіночої сумки, що була одягнена у ОСОБА_7 на тулубі через плече, внаслідок чого остання, відчуваючи біль в ділянці шиї, впала на підлогу, після чого ОСОБА_7 підвелася та, намагаючись уникнути продовження застосування до неї фізичного насилля з боку ОСОБА_8 , вийшла до поруч розташованої кімнати, зачинивши кімнатні двері, ОСОБА_8 відправився за нею, при цьому, з силою відчинивши двері до кімнати та наблизившись до ОСОБА_7 , продовжив свої умисні дії, а саме наніс їй удар долонею руки в ділянку нижньої губи, внаслідок чого остання впала на підлогу, спричинивши ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді саден в ділянці губи справа, яке за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, після цього ОСОБА_8 , схилившись над ОСОБА_7 , знову стиснув ремінь жіночої сумки навколо її шиї, в цей момент ОСОБА_7 стала просити ОСОБА_8 відпустити її до приміщення кухні щоб випити води, на що останній погодився та послідував за нею, коли ОСОБА_7 знаходилась біля кухонної раковини, ОСОБА_8 , стоячи позаду неї, в черговий раз стиснув ремінь сумки навколо її шиї, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці шиї справа, синця в ділянці шиї справа, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, в подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_8 не припиняє застосовувати фізичне насилля по відношенню до неї та продовжує наносити їй тілесні ушкодження, реально сприймаючи загрозу своєму життю та здоров`ю, помітила на кухонній стінці біля раковини кухонний ніж, який взяла у ліву руку, та з метою особистого захисту і подальшого припинення умисних дій ОСОБА_8 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, нанесла лезом ножа один цілеспрямований удар в ділянку грудної клітини ОСОБА_8 , допустивши перевищення меж необхідної оборони, спричинила потерпілому ОСОБА_8 шкоду, яка явно не відповідала обстановці захисту, а саме тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини з пошкодженням правого куполу діафрагми з проникненням в черевну порожнину та пошкодженням лівої долі печінки та серповидної зв`язки печінки, яке в своєму перебігу ускладнилось правобічним гемопневмотораксом та посгеморагічною анемією, які утворились від дії плоского колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Обвинувачена ОСОБА_7 разом з апеляційною скаргою подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки 09.05.2023 закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Свою апеляційну скару ОСОБА_7 мотивує аналогічно клопотанню та просить вирок скасувати та в частині призначеного їй покарання та звільнити від кримінальної відповідальності.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_7 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу із клопотанням, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з клопотанням обвинуваченої, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та клопотання та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню разом із поданим клопотанням з наступних підстав.

Мотиви Суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 2 ст.2 84 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 309/1201/15-к).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України 09.05.2020, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад 3 роки з дня вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення. Протягом цього строку вона не вчинила нового кримінального правопорушення та не ухилялась від слідства або суду, а тому строки давності сплинули.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року, у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст.417, п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачена - звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а дане кримінальне провадження - закриттю.

У зв`язку зі скасуванням вироку та закриття кримінального провадження на підставі вимог ч. 1 ст. 49 КК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.04.2023, яким засуджено ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0000173 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4