СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1456/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023 року за №0002559 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харькова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживачого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2023, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи біля банківського терміналу «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Литвиненко-Вольгемут, 3, помітив у вікні прийому карт банківську картку № НОМЕР_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк" випущену до рахунку НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_5 , на рахунку якої знаходились грошові кошти та була залишена в терміналі банкомату випадково.

У подальшому ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що виявлена ним банківська картка являється засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, забрав вказану банківську картку з терміналу, маючи єдиний злочинний умисел на таємне викрадення з банківського рахунку всіх наявних грошових коштів, таким чином привласнив банківську картку, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами з банківської картки, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про Інформацію», пп.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_5 , можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , у період дії на території України воєнного стану, введений 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні декілька разів продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом № 3057-IX від 02.05.2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

03.07.2023, приблизно о 19 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи у продуктовому магазині «АТБ», що за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 14 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, шляхом розрахунку банківською карткою № НОМЕР_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк", емітовану на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу власника, достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою для виплат по терміналу, не потрібно вводити пін-код, використовуючи систему: «PayPass» - безконтактної оплати, здійснив дві транзакції з оплати товарів вказаною карткою, а саме:

- о 19 год. 40 хв. на 178 грн. 00 коп.;

- о 19 год. 46 хв. на 362 грн. 80 коп., а всього транзакцій на загальну суму 540 грн. 80 коп., таким чином умисно, таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_5

03.07.2023, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 , спільно з невстановленою слідством особою, прибув до продуктового магазину «Фора», що за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 1-А та продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки, з цією метою розрахувався банківською карткою № НОМЕР_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк", емітовану на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу власника, достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою для виплат по терміналу, не потрібно вводити пін-код, використовуючи систему: «PayPass» - безконтактної оплати, здійснив одну транзакцію з оплати товарів вказаною карткою о 19 год. 56 хв. на 445 грн. 97 коп., таким чином умисно, таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_5

03.07.2023, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , підійшов до продуктового магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, бул. Кольцова, 1-А та продовжуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки, з цією метою розрахувався банківською карткою № НОМЕР_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк", емітовану на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу власника, достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою для виплат по терміналу, не потрібно вводити пін-код, використовуючи систему: «PayPass» - безконтактної оплати, здійснив одну транзакцію з оплати товарів вказаною карткою о 20 год. 12 хв. на 441 грн. 40 коп., таким чином умисно, таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_5

03.07.2023, приблизно о 20 год. 20 хв., ОСОБА_3 , спільно з невстановленою слідством особою, прибув до продуктового магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 14-Б, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, шляхом розрахунку банківською карткою № НОМЕР_1 , ПАТ КБ "ПриватБанк", емітовану на ім`я ОСОБА_5 , без дозволу власника, достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою для виплат по терміналу, не потрібно вводити пін-код, використовуючи систему: «PayPass» - безконтактної оплати, здійснив три транзакції з оплати товарів вказаною карткою, а саме:

- о 20 год. 24 хв. на 585 грн. 90 коп.;

- о 20 год. 25 хв. на 399 грн. 10 коп.;

- о 20 год. 30 хв. на 595 грн. 50 коп., а всього транзакцій на загальну суму 1 580 грн. 50 коп. Таким чином ОСОБА_3 , 03.07.2023 в період часу з 19 год. 40 хв. по 20 год. 30 хв. умисно, таємно викрав грошові кошти, що належать ОСОБА_5 , на загальну суму 3008 грн. 67 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а також у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з наступними змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є проступком, а також тяжким злочином; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше не судимий.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі; та за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі в межах санкції даної статті, та визначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим згідно ч. 1 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи та характеру злочинного діяння, а саме відсутність настання тяжких наслідків, з огляду на особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, який обіцяв в судовому засіданні не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив надати йому шанс стати на шлях виправлення без позбавлення волі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: банківську картку "Приватбанк" НОМЕР_1 , ДВД диск з записами камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1