Справа № 296/6912/23
УХВАЛА

Іменем України

20 липня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іжевськ російська федерація, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 19.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що ОСОБА_7 діючи умисно з корисливих мотивів як організатор злочинної групи спільно з директором СТОВ «Дуга» ОСОБА_8 та директором ТОВ «Центр топографо-геодезичних технологій» ОСОБА_6 , які діяли як виконавці злочину та члени злочинної групи за пособництва ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел організованої групи, направлений на протиправне заволодіння земельними ділянками комунальної власності Ємільчинського району Житомирської області поза волею власників Житомирської обласної ради, Барашівської сільської ради, Ємільчинської селищної ради шахрайським шляхом заволоділи чужим майном - земельними ділянками комунальної власності лісогосподарського призначення загальною площею 1171,1979 га вартістю 47 667 500 грн. та земельними ділянками комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 554,5912 га вартістю 22 571 600 грн., що згідно примітки 4 статті 185 Кримінального кодексу України є особливо великим розміром.

За вищевказаним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000320 з попередньою правовою кваліфікацією - ч.4 ст. 190 КК України.

15.06.2023 ОСОБА_6 , з дотриманням вимог ст. 277, 278 КПК України, повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження №0000062 від 16.11.2021.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 18.05.2023 в пункті пропуску «Мостиська» перетнула державний кордону України у напрямку виїзду, на територію України не поверталась та на даний час її місцеперебування невідоме.

У зв`язку з викладеним матеріали досудового розслідування відносно

ОСОБА_6 19.06.2023 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 виділено в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000320.

Аналіз матеріалів кримінального провадження, вивчення особи підозрюваного на підставі отриманих у встановленому законом порядку фактичних даних, вказує на те, що підозрювана буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинення кримінального правопорушення супроводжується залученням значної кількості осіб та засобів при маскуванні (конспірації) діяльності.

Повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі встановлюється

Таким чином, ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрювана ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання всебічному, повному та неупередженому встановленню обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови від) показів останніх.

З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрювана може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів їх показань. Враховуючи, що свідки у вказаному кримінальному провадженні являються колишні власники сільськогосподарських підприємств, розробники технічної документації на земельні ділянки, працівники місцевих органів влади, відомості про яких достовірно відомі ОСОБА_6 , остання має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування, шантажу та підкупу примусити їх змінити показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яке потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Крім того, підозрювана може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою у складі організованої групи.

Водночас застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу об`єктивно не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Тобто, під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, у діях підозрюваної ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження, виникла необхідність в застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу, який, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, а саме у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, зібрані у ході досудового розслідування докази та додатково підтверджені ними фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй злочинах свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують її тримання під вартою.

Окрім вищевказаних ризиків, слід врахувати наступні обставини, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України;

- санкція злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 ;

- перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та продовжити злочинну діяльність.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Таким чином, беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, доведеність фактичних даних про те, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування та наявні ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана оголошена у міжнародний розшук слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ньому, а також просив долучити до матеріалів клопотання копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та повідомлення Звягельського районного відділу, згідно якого 18.05.2023 ОСОБА_6 перетнула кордон через пункт пропуску Мостиська, потяг 705 (Київ-Перемишель), закордонний паспорт НОМЕР_1 , в зворотньому напрямку перетину не зафіксовано.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з тих підстав, що будь-які ризики відсутні та його підзахисна не переховується від слідства, а переховується від війни.

Підозрювана в судове засідання не з`явилася.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідив матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч.1-4 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З системного аналізу наведених вище норм слід дійти висновку, що прокурор має довести наявність підстав передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з доводами захисника щодо недоведеності ризиків.

Вбачається, що повідомлення про підозру надсилалося на адресу проживання ОСОБА_6 та вручено члену її сім`ї уже після перетину підозрюваною державного кордону. Будь-яких відомостей про свідомий перетин кордону з метою ухилення від досудового розслідування в матеріалах справи не міститься, а тому не вбачається підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Оскільки можливість застосування іншого запобіжного заходу без участі підозрюваної не передбачено, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 281, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1