Справа № 606/542/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000105 від 22 липня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово непрацюючого раніше судимого останній вирок Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.01.2023 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Теребовлянського районного суду від 30.03.2022,остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскаціі майна, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2022у ОСОБА_4 , який перебував поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення до іншого приміщення, а саме: до підсобних приміщень на території господарства ОСОБА_5 , один із яких розташований позаду житлового будинку на вище вказаній території та наступне підсобне приміщення розташоване по ліву сторону від входу до господарства.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , наприкінці січня 2022, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поруч із житловим будинком АДРЕСА_1 , переконавшись, що його дії не будуть помічені, шляхом підбору ключа до навісного замка вхідних дверей, проник в середину підсобного приміщення розташованого позаду житлового будинку та перебуваючи в середині підсобного приміщення впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно з корисливих мотивів викрав: два млини із чорних металів, вартість одного млина (95 кг) за ціною металобрухту становить 610,85 гривень, вартість другого млина (90 кг) за ціною металобрухту становить 578,7 гривень, після чого також шляхом підбору ключа до навісного замка вхідних дверей, проник в середину підсобного приміщення розташованого по ліву сторону від входу на господарство ОСОБА_5 та, перебуваючи в середині підсобного приміщення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно з корисливих мотивів викрав: бензопилу марки «STIHL »вартістю 3870,45 грн.

Маючи реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_4 покинув підсобні приміщення та в подальшому збув бензопилу марки «STIHL » та два млини із чорних металів.

Внаслідок вказаних злочинних дій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 5060 гривень.

Такми чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, щодо покарання покладалася на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, щиро покаявся, повністю підтвердив обставини кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, додатково повідомив, що домогосподарство ОСОБА_5 розташоване поруч із його будинком. Одного вечора, точної дати не пам`ятає, однак не заперечує того, що це було в січні 2022 року, прийшов на подвір`я до сусідки, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до підсобного приміщення, відкрив колодку, викрав два млини та бензопилу. Млини здав на металолом, отримані кошти потратив на власні потреби, бензопилу залишив собі. Крадіжку вчинив одноособово, ніхто не допомагав. Просив суворо не карати.

Прокурором заявлено клопотання, про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, які визнаються обвинуваченим, обмежившись лише його допитом та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України та не дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному актів, посилаючись на повне їх визнання.

З урахуванням повного визнання своє винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим, всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який неодноразово судимий за вчинення злочинів, у тому числі проти власності, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає його щиросердне каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, до обставин, які обтяжують покарання суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином, суд, з врахуванням фактичних обставин провадження, наведених вище пом`якшуючих обставин, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.01.2023 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Теребовлянського районного суду від 30.03.2022,остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі без конфіскаціі майна.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до положень ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення вироку Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.01.2023 року судом встановлено, що ОСОБА_4 винуватий ще і в кримінальному правопорушенні у даному кримінальному провадженні, яке вчинене ним до постановлення вироку від 17.01.2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 слід зарахувати покарання, відбуте ним за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/1589- ТВ від 20.02.2023 року в сумі 755,12 грн., № СЕ-19/120-23/1588 - ТВ від 20.02.2023 року в сумі 755,12 грн які слід стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування та судового провадження, в рамках даного кримінального провадження, запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не обирались. ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавленні волі в рамках іншого кримінального провадження, у зв`язку з чим запобіжний захід до набрання вироком законної сили судом не обирається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальними правопорушеннями покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеного вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.01.2023 року, менш суворого покарання, призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_4 , призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати покарання, частково відбуте за вироком Теребовлянського районного суду від 17.01.2023 року, у виді позбавлення волі по день приведення даного вироку до виконання.

Речові докази: навісний замок, який упакований в сейф пакет PSP 1371594 повернути потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-23/1589- ТВ від 20.02.2023 року в сумі 755,12 грн., № СЕ-19/120-23/1588 - ТВ від 20.02.2023 року в сумі 755,12 грн. стягнути з ОСОБА_4 в користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1