Справа №:755/8457/23
Провадження №: 1-кс/755/1825/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серхс Ашхабадської області Республіки Туркменістан, громадянина України (документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

22.06.2023 року слідчий в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

22.06.2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було визначеного головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 .

Разом з тим, у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_1 в нарадчій кімнаті по іншому кримінальному провадженню в період з 17.05.2023 року по 26.06.2023 року, питання щодо прийняття даного клопотання до свого провадження було вирішено слідчим суддею ОСОБА_1 26.06.2023 року по виходу суду з нарадчої кімнати та призначено його розгляд на 03.07.2023 року.

ІІ. Зміст клопотання слідчого, погодженого з прокурором.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи проросійсько налаштованим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, направлений на добровільне зайняття посад, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території півострова Крим, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, з 2014 року активно сприяв та сприяє окупаційній владі рф на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим.

Зокрема, з серпня 2003 року до червня 2014 року проходив службу на різних оперативних та слідчих посадах в Управлінні податкової міліції Державної податкової адміністрації в АР Крим Міністерства податків та зборів України, але, після окупації рф АР Крим, з жовтня 2014 року почав працювати у незаконно створеному окупаційними органами влади на тимчасово окупованій території АР Крим т.зв. «Комітеті з протидії корупції Республіки Крим», де займав різні посади від «провідного спеціаліста» до «начальника управління антикорупційних перевірок», при цьому неодноразово заохочувався окупаційними органами влади на тимчасово окупованій території України.

При цьому т.зв. «Комітет з протидії корупції Республіки Крим» входить у структуру незаконно створених органів окупаційної влади на тимчасово окупованій території України і, відповідно до т.зв. «Закона Республики Крым от 22 июля 2014 года №36-ЗРК «О противодействии коррупции в Республике Крым» та т.зв. «Положения о Комитете по противодействию коррупции Республики Крым», затвердженого т.зв. «Указом Главы Республики Крым от 29 июня 2020 г. № 210-У», є виконавчим органом спеціальної компетенції, який здійснює реалізацію державної політики держави-агресора у сфері протидії корупції.

У січні 2023 року, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, на підставі поданої ним заяви був призначений 19.01.2023 року указом №8-У так званого «Глави Республіки Крим» ОСОБА_8 у незаконно утворених рф на тимчасово окупованій території півострова Крим органах влади, на посаду т.зв. «заступника голови Комітету з протидії корупції Республіки Крим», чим виконав всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 сприяв і сприяє реалізації політики окупаційної влади рф на тимчасово окупованій території АР Крим та м.Севастополя.

10.05.2023 року складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1КК України, якого належним чином повідомлено 11.05.2023 року.

26.05.2023 року у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 23.02.2023 року, відповідно до якого отримана інформація про призначення ОСОБА_5 на одну з керівних посад в незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора; копією указу т.зв. «Главы Республики Крым» С. Аксьонова від 19.01.2023 року №8-У про призначення ОСОБА_5 на посаду т.зв. «заступника голови Комітету з протидії корупції Республіки Крим»; протоколом огляду інформації, що знаходиться у відкритій мережі Інтернет від 08.03.2023 року, відповідно до якого підтверджено факт призначення ОСОБА_5 на посаду т.зв. «заступника голови Комітету з протидії корупції Республіки Крим»; відповіддю Державної прикордонної служби України від 07.03.2023 року №91-9853/18/23-Вих на запит слідчого, про відсутність відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 07.03.2018 року по 07.03.2023 року; відповіддю Офісу Президента України від 10.03.2023 року №45-01/231 на запит слідчого, про те, що матеріали стосовно припинення громадянства України ОСОБА_5 , на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку не надходили; інформацією УІАП ГУ НП у м. Києві від 01.03.2023 року №23-01032023/80210, відповідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності; протоколом огляду інформації, що знаходиться у відкритій мережі Інтернет від 26.04.2023 року, відповідно до якого підтверджено факт призначення ОСОБА_5 на посаду т.зв. «заступника голови Комітету з протидії корупції Республіки Крим» та виконання ним організаційно-розпорядчих функцій; протоколом огляду від 21.06.2023 року оптичного диску CD-R, отриманого 01.05.2023 року на виконання доручення слідчого 1 управління ГУ СБУ в АР Крим СБ України, з електронною копією особової картки ОСОБА_5 з ДМСУ, відповідно до якої встановлено, що він є громадянином України.

За наявною інформацією, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу (відповідь №76/4/28-658 від 16.06.2023 року на доручення слідчого).

22.06.2023 року, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин і доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Зібрані під час досудового розслідування докази, на думку слідчого, є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

На виконання вимог ст.135 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим, повістки про виклик його до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» (№94 (7492) від 11.05.2023 року) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 12.05.2023 року).

Окрім того, 16.06.2023 року ОСОБА_5 , на зареєстровані ним аккаунти у програмах-месенджерах «WatsApp» «Viber» та «Telegram», а також на встановлену електронну пошту, шляхом направлення сканкопій повного тексту повідомлення про підозру та листа з відповідним повідомленням та повісткою про виклик, повторно повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та викликано для проведення слідчих дій до органу досудового розслідування на 20.06.2023 року (протокол огляду від 21.06.2023 року).

На думку слідчого, матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства, прокуратури та суду на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, те, що він умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого та прокурора, переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд задовольнити клопотання та винести ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 28.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

ІІІ. Позиція сторін кримінального провадження в судовому засіданні з розгляду клопотання слідчого.

1.Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити. Крім того, прокурор просив долучити документи на підтвердження того, що органом досудового розслідування здійснено вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_5 про кримінальне провадження щодо нього та дату розгляду даного клопотання слідчим суддею, зокрема переписку слідчого з підозрюваним у месенджері "WhatsApp". При цьому пояснив, що номер телефону підозрюваного було встановлено оперативним шляхом, що підтверджується наданими матеріалами провадження.

2.Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки, на думку захисника, докази у даному кримінальному провадженні відсутні, у тому числі відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у встановленому законом порядку. Крім того, зазначив, що жодного зв`язку з ОСОБА_5 він не має, позиція щодо захисту з ним не узгоджена, підзахисний на даний час перебуває на території АР Крим, а тому, об`єктивно не може з`являтися до органу досудового розслідування та суду.

3. На виконання вимог ст.135 КПК України, судом було розміщено повістки про виклик до суду для розгляду даного клопотання підозрюваного ОСОБА_5 в засобах масової інформації загальнодержавного значення "Урядовий кур`єр" та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

ІV. Положення закону, яким керувався слідчий суддя.

Згідно ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Відповідно до статті 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно зі статтею 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Відповідно до статті 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

Якщо підозрюваний самостійно не залучив захисника, слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для залучення захисника.

Слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог статті 297-2 цього Кодексу, повертає його прокурору, слідчому, про що постановляє ухвалу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя має право за клопотанням сторін кримінального провадження або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Згідно з статтею 297-4 КПК України під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування.

Відомості щодо підозрюваних, стосовно яких слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, невідкладно, але не пізніше 24 годин після постановлення ухвали, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань і публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

V. Підстави здійснення спеціального досудового розслідування, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, та висновки суду.

Вислухавши доводи та пояснення захисника, доводи прокурора та слідчого щодо наявності підстав для здійснення спеціального досудового розслідування і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 28.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України (кримінальне провадження №0000032).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.297-2 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність здійснення спеціального досудового розслідування. Таким чином, слідчим виконані вимоги ст.297-2 КПК України.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України та неможливістю вручення йому письмового повідомлення про підозру із вказаної підстави, 11.05.2023 року слідчим були опубліковані повідомлення про підозру та повістки про виклик в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

26.05.2023 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, оскільки на даний момент під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до оперативної інформації органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч.2 ст.281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшук.

Разом з тим, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у справі «SEJDOVIC v. Italy» (№56581/00), згідно якої у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не була особисто повідомлена, то лише з її статусу втікача (latitante), обґрунтованого презумпцією з недостатньою фактологічною основою, не можна зробити висновок про те, що така особа відмовилася від свого права з`явитися до суду або захищати себе (див. Colozza, цит. в цій справі, §28). ЄСПЛ також мав нагоду зазначити, що перш ніж стверджувати про те, що обвинувачений імпліцитно, своєю поведінкою, відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно продемонструвати, що він міг би розумно передбачити наслідки своєї поведінки (див. Jones, цит. в цій справі) (пункт 87 рішення).

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «SOMOGYI v. Italy» (№67972/01), Високий Суд зазначив, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див., серед інших справ, «Delcourt v. Belgium», рішення від 17 січня 1970 року, Series A no.11, pp.14 - 15, §25 in fine) стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим/ознайомленим із провадженням щодо нього, коли це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що інформування особи про порушене щодо неї обвинувачення є правовим актом такої важливості, що воно має здійснюватися згідно з вимогами матеріального та процесуального права, здатними гарантувати ефективне здійснення обвинуваченим своїх прав, про що, зокрема, свідчить підпункт (a) пункту 3 статті 6 Конвенції; розпливчастого та неофіційного повідомлення недостатньо (див. «T. v. Italy», цит. в цій справі, p. 42, § 28) (пункт 75 рішення).

З огляду на вищевказані вимоги міжнародних стандартів з дотримання прав людини, в ході судового розгляду прокурор надав суду для долучення до матеріалів судового провадження протокол огляду від 03.07.2023 року, зі змісту якого вбачається, що співробітниками ГУ СБ України в АР Крим встановлено номер мобільного телефону, яким користується ОСОБА_5 , та адресу електронної поштової скриньки.

Слідчий повідомив, що 30.06.2023 року, з метою повідомлення підозрюваного про дату та час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування було здійснено смс-повідомлення у месенджері "WhatsApp" за вказаним номером з вкладеним файлом у форматі РDF, (який містить відскановану повістку). Підозрюваний ОСОБА_5 станом на 03.07.2023 року вказане повідомлення прочитав, однак відповіді не надав. На вказаний номер телефону аналогічно було відправлено смс-повідомлення з копією повідомлення про підозру, яке також було прочитано.

Враховуючи наведені прокурором обставини, які документально підтверджуються наданими слідчому судді матеріалами, слід констатувати, що органом досудового розслідування було вжито вичерпних заходів для повідомлення підозрюваному ОСОБА_5 про розгляд клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, останньому було направлено відповідні повідомлення усіма можливими та відомими органу досудового розслідування засобами зв`язку, що свідчить про те, що ОСОБА_5 відомо про здійснення щодо нього кримінального провадження та необхідність явки до суду, крім того, встановлено, що останній постійно проживає на тимчасово окупованій території України в АР Крим, оголошений у розшук.

Вказані обставини свідчать про факт переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 28.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України.

При цьому приймаючи рішення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 28.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя враховує, що неможливість проведення досудового розслідування in absentia може паралізувати проведення кримінального провадження, оскільки це може призвести, наприклад, до спливу строку давності у кримінальному провадженні, а тому за конкретних обставин цієї справи, враховуючи, що тяжкість злочину, про який йдеться, є співмірною із значним суспільним інтересом у відправленні правосуддя, проведення такого розслідування за відсутності підозрюваного саме по собі не суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу СУ ГУ СБ України в АР Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_4 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000032, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серхс Ашхабадської області Республіки Туркменістан, громадянина України (документованого паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні внести відомості про здійснення спеціального досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Роз`яснити, що у разі якщо підозрюваний, стосовно якого слідчим суддею постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування, затриманий або добровільно з`явився до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м. Києва ОСОБА_1