Номер провадження: 11-сс/813/1299/23
Справа № 522/7263/23 1-кс/522/4526/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 19.07.2023, якою в межах к/п №0000458 від 01.04.2023 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, інваліда 3-ої групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.09.2023 включно, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000458 від 01.04.2023 було задоволено клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 та продовжено відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочине, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.09.2023 включно, але в межах строку досудового розслідування, який складає до його спливу 7 днів, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти власності та в зазначеному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною, та необґрунтованою, з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що прокурором не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, більш того, 13.07.2023 матеріали кримінального провадження на підставі ст. 290 КПК України були відкритті сторонам кримінального провадження та надано доступ для ознайомлення з усіма матеріалами оскільки досудове розслідування завершено;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_7 є інвалідом 3-ої групи з дитинства по психічному захворюванню та на теперішній час потребує уваги профільних спеціалістів (лікаря психіатра та психолога), постійного приймання ліків для підтримання стану здоров`я, а також те, що підозрюваний має двох батьків пенсійного віку, постійне місце проживання, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків;

- перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою ставить його в небезпеку, у зв`язку із тим, що ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на теперішній час не змозі забезпечити безпеку особам які там перебувають під час ракетних ударів;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що пред`явлена його підзахисному підозра необґрунтована, натомість згідно наявних матеріалів ОСОБА_9 грошові кошти від свідка ОСОБА_10 не отримував, більш того відповідно до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 19.04.2023 у ОСОБА_7 був вилучений мобільний телефон, інші предмети та грошові кошти не вилучались, безпосередньо факт передачі грошової суми підозрюваному - не задокументований.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_11 не з`явилась, водночас надала суду заяву, в якій просить апеляційний розгляд здійснювати без її участі у зв`язку із зайнятістю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме в тому, що він завідомо знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, на початку лютого 2023 року, познайомився з потерпілою ОСОБА_12 , після чого, в ході їх спілкування у ОСОБА_7 під приводом незаконного виготовлення медичних документів про непридатність проходження військової служби сина потерпілої ОСОБА_13 , виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36 560 грн. у потерпілої ОСОБА_14 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_14 в розмірі 1 000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36 560 грн., ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та заволодіння грошовими коштами, починаючи з лютого 2023 року, при особистих зустрічах так і під час телефонних розмов, на той час коли ОСОБА_14 перебувала за місцем свого проживання на території Приморського району, вимагав у потерпілої ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36 560 грн., в якості вирішення питання щодо проходження військової служби її сином ОСОБА_13 . При цьому, ОСОБА_7 , під час вимагання грошових коштів, погрожував обмеженням прав, свобод та законних інтересів сина потерпілої, в разі невиконання вимоги про передачу грошових коштів.

Надалі, 19.04.2023 перебуваючи по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення попрохав ОСОБА_10 , який не був обізнаний в планах ОСОБА_7 отримати від потерпілої ОСОБА_14 грошові коштів в сумі 1000 доларів США, що еквівалентно до курсу Національного банку України станом на 19.04.2023 становить 36 560 грн., які ОСОБА_10 одразу після отримання мав передати ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту потерпілого від 04.04.2023 (а.с. 15-18); протоколом огляду предмету від 04.04.2023 (а.с. 19-37); протоколом додаткового допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 09.04.2023 (а.с. 38-42); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.04.2023 (а.с. 43-47); протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.04.2023 (а.с. 48-53); протоколом огляду від 19.04.2023 (а.с. 55-58) та іншими матеріалами в їх сукупності.

На переконання колегії суддів, вказані докази є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання прокурора, тому апеляційний суд наголошує, що на даній стадії провадження, лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для обрання/продовження відповідного запобіжного заходу, та відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Окрім того, прокурор Приморської окружної прокуратури ОСОБА_11 повідомила суд апеляційної інстанції про те, що обвинувальний акт у к/п 0000458 від 01.04.2023 відносно ОСОБА_7 31.07.2023 скеровано до Приморського райсуду м. Одеси.

Разом із тим, під час апеляційного провадження, колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Так, апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні не зменшився ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вдатись до спроб переховування від суду, обумовлений тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а також тим, що підозрюваний не працевлаштований, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний особисто знайомий із останніми, при цьому, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 неодноразово погрожував потерпілій та свідкам.

Разом із цим, апеляційний суд приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що утримання ОСОБА_7 під вартою ставить його під загрозу ракетних атак, проте зауважує на тому, що зазначені обставини не свідчать про відсутність встановлених апеляційним судом ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не може слугувати беззаперечною обставиною для зміни запобіжного заходу.

Окрім того, колегія суддів вважає такими, шо відповідають дійсності доводи захисника ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 є інвалідом 3-ої групи з дитинства по психічному захворюванню, проте зауважує на тому, що будь-яких доказів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан підозрюваного та вказували на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, виключають можливість застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18.03.2013 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 19.07.2023, якою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.09.2023 включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4