Провадження №1-кп/760/2682/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі колегії: головуючого - судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

здійснивши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві розгляд кримінального провадження №0000428 від 18.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР за №0000428 від 18.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2023 відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 19.07.2023 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.111 КК України, ч.1 ст. 258-3 КК України, які згідно ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами, крім того наразі наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховування від суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжких злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від суду.

- враховуючи специфіку скоєння інкримінованого ОСОБА_7 злочинів, а також обставини кримінального провадження, які стали йому відомі в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні він, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- перебуваючи на свободі ОСОБА_7 зможе перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, прокурор просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого та просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із застосуванням тримання під вартою.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора стосовно продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 та №254/2023 від 01.05.2023 затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023 та №3057-IX від 02.05.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 18.08.2023.

На підставі зазначених обставин, законодавцем встановлено відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Так, ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, санкція ч. 2 ст.111 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацію майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява №33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, такі відомості, у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити спроби переховуватися від суду.

Також, стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність ризику, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, стороною захисту не надано суду доказів чи аргументів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Таким чином, аргументи сторони захисту не спростували заявлені у клопотанні ризики, які суд вважає доведеними прокурором, а саме ризику переховування від правосуддя та впливу на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, застосування до обвинуваченого більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме спробам перешкоджати кримінальному провадженню та можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи наявність обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжкими, відомості щодо особи обвинуваченого, враховуючи режим воєнного стану та особливості вчинення кримінальних правопорушень та високий ступінь його суспільної небезпеки, в якому обвинувачуєтьсяОСОБА_7 , існує реальна можливість продовження вчинення вказаних злочинів чи вчинення інших подібних кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, а також інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, суд вважає, що на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

За таких обставин та у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України, до нього може бути застосований виключно безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком 60 днів, без визначення розміру застави.

Також в судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим просив призначити його до судового розглядув який в подальшому викликати сторони кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000428 від 18.05.2023 на підставі ч. 9 ст. 615 КПК України підлягає розгляду Солом`янським районним судом м. Києва.

Враховуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України у суду є всі підстави для призначення його до судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 та ч. 3 ст. 31 КПК України вирішено розгляд кримінального провадження здійснювати колегіально в складі трьох суддіву відкритому судовому засіданні.

На підставі зазначених обставин, суд дійшов висновку про необхідність викликати у судове засідання учасників кримінального провадження.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 331, 369-372, 376 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000428 від 18.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке відбудеться 17.07.2023 о 13:00 год. у приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 1.

Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні колегіально в складі трьох суддів.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 11.09.2023 включно.

Строк дії даної ухвали закінчується 11.09.2023.

У судове засідання викликати учасників судового провадження та доставити з ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Судді ОСОБА_9

ОСОБА_10