В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/477/23

27 червня 2023 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Богородчани, обвинувальний акт у кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 02 лютого 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблунька, Богородчанського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

01 лютого 2023 року о 09 годині ОСОБА_4 направився до лісового масиву, що перебуває у постійному користуванні Яблунського лісництва філії "Осмолодське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", яке розташоване в адміністративних межах с. Яблунька Солотвинської територіальної громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Перебуваючи у вказаному лісовому масиві, зокрема в урочищі "Заломище", кварталі №11, на верхньому складі Яблунського лісництва вказаного підприємства ОСОБА_4 побачив зрізані колоди дерев породи "Сосна звичайна", які вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто спостерігає, цього ж дня, близько 17 годині 00 хвилин, завантажив на гужовий транспортний засіб, який належить його батьку ОСОБА_5 та який не був обізнаний з його злочинними намірами, 8 (вісім) колод дерев породи "Сосна звичайна", об`ємом 2,82 м. куб., вартістю 4346,31 грн. В подальшому на вказаному гужовому транспортному засобі ОСОБА_4 , маючи реальну можливість розпорядитися викраденою лісопродукцією, вивіз її із лісового масиву та направився до пилорами, що знаходиться неподалік території колишнього колгоспу в с. Яблунька по вул. Могильницького, де був зупинений працівниками поліції.

Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдав матеріальні збитки філії "Осмолодське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на суму 4346,31 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння. Дав показання, що у 01 лютого 2023 року він перебуваючи у лісі біля села Яблунька побачив на узбіччі дороги зрізані колоди дерев породи "Сосна звичайна". Після цього він вирішив здати ці колоди на пилораму. В цей день він на гужовому транспортному засобі, який належить його батьку приїхав до лісового масиву, де завантажив у віз 8 колод дерев породи "Сосна звичайна". Вказані колоди дерев він привіз на пилораму , однак був зупинений працівниками поліції, яким розповів, що викрав колоди дерев із лісового масиву. Після цього колоди дерев були повернуті працівникам Яблунського лісництва, де вони зберігаються до цього часу. Про те що вчинив кримінальне правопорушення шкодує.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого ним діяння, добровільності та істинності його позиції.

Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши обсяг досліджуваних доказів, допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, щодо визначення долі речових доказів та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та кваліфікує його дії, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, класифікуються, як тяжкий злочин.

При цьому враховує, що обвинувачений раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, має двох малолітніх дітей, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення майна.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Встановлені обставини, дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому суд враховує ті обставини, що санкція ч.4 ст. 185 КК України, передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що покарання передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі є надто суворими за вчинення даного діяння, і відповідно, не відповідатимуть ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.

Також, оскільки суд вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_4 наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття та усунення заподіяної шкоди, шляхом повернення майна, а також незначну вартість викраденого ним майна - 4346,31 грн., тому вважає за можливе, згідно положень ч.1 ст. 69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таке покарання на думку суду буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У кримінальному провадженні заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.96-2 КК України ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази по справі:

1)Вилучені під час огляду місця події 01 лютого 2023 року вісім колод дерев породи "Сосна звичайна", які передані, відповідно до постанови слідчого від 02 лютого 2023 року на відповідальне зберігання лісничому "Яблунського лісництва" ОСОБА_6 повернути власнику Яблунському лісництву філії "Осмолодське лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України".

2)Вилучений під час огляду місця події 01 лютого 2023 року гужовий транспортний засіб, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , відповідно до постанови слідчого від 02 лютого 2023 року передати ОСОБА_5 як власнику.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя