Справа № 185/4549/23
Провадження № 1-кп/185/629/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в умовах дії воєнного стану в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 14 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Придніпровську, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, пенсіонера, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 04 березня 2023 року, приблизно о 17.25 годині, проходив біля стадіону футбольного поля, розташованого біля гімназії № 8 Павлоградської міської ради, за адресою: вулиця Західнодонбаська, будинок 8, міста Павлограда, Дніпропетровської області, де побачив лавочки, які знаходились біля стадіону, та на яких лежали речі. Підійшовши до однієї із лавочок, останній вирішив присісти та посидіти деякий час, як в цей момент ОСОБА_3 почув, що в чоловічій сумці чорного кольору, яка лежала на лавочці, задзвенів мобільний телефон.

В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Redmi 9С» Іmei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , що знаходився в чоловічій сумці, яка лежала на лавочці біля стадіону футбольного поля, розташованого біля гімназії № 8 Павлоградської міської ради.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, достовірно знаючи, що мобільний телефон, який знаходиться у сумці, що лежала на лавочці, являється власністю іншої особи, 04 березня 2023 року, приблизно о 17.30 годині, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та маючи впевненість в таємності вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом, задля досягнення протиправної мети, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, таємно, протиправно, заволодів мобільним телефоном марки «Redmi 9С» Ішеі 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 2800 грн., що належав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю суду показав, що 04 березня 2023 року біля 17.30 години він йшов через стадіон гімназії по вул. Західнодонбаська 8 в м. Павлограді, і сів на лавочці. На стадіоні діти грали у футбол. На першій лавочці він побачив сумку в якій задзвонив телефон. Він підійшов до сумки, взяв із неї телефон, вимкнув його і поклав в свою сумку, і пішов додому. Вдома цей телефон віддав дочці та сказав, що знайшов. Дочка заклала цей телефон у ломбард. На наступний день прийшли поліцейські і я все їм розповів. З ломбарду телефон викупили і повернули потерпілим. В скоєному розкаявся.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, документів стосовно речових доказів та процесуальних витрат. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно, раніше в силу 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст. 65 КК України, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, вину визнав повністю, в скоєному розкаявся, пенсіонер, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 755 грн. 12 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 755 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: мобільний телефон марки «Redmi 9С», переданий на зберігання законному представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1