Справа № 203/2928/21
Провадження № 1-кс/0203/2084/2023
УХВАЛА

02 травня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 31 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із повною середньою освітою, який неодружений, малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2023 року під наглядом прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваного в особливо тяжких кримінальних правопорушеннях проти громадської безпеки та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за ознаками ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Дане клопотання, яке за формою та змістом відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою досудове розслідування через особливу складність та необхідність проведення низки слідчих дій завершене не буде, а обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали, виправдовуючи, на думку сторони обвинувачення, подальше тримання підозрюваного під вартою задля виконання завдання охорони прав та інтересів суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання тим, що підозра є явно необґрунтованою, жодних доказів причетності до інкримінованих подій його підзахисного стороною обвинувачення не надано і до клопотання не додано, та із зібраних доказів неможливо переконати об`єктивного спостерігача в обґрунтованості підозри, а ризики, заявлені прокурором за п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманими і недоведеними, оскільки ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за місцем реєстрації, не переховувався від органів досудового розслідування, раніше не судимий, що виключає ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, як і не доведений ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що всі віднайдені докази направлені на експертизу, а тому їх знищення тощо підозрюваним неможливе. Також захисник вважає, що недоведеним є й ризик впливу на інших підозрюваних чи свідків у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний взагалі не знає інших підозрюваних та свідків, тому захисник клопотала про відмову у задоволенні клопотання слідчого та зміну запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту або визначення застави у мінімальному розмірі.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, 09 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, він добровільно, умисно з корисливих мотивів увійшов до складу створеної ОСОБА_7 у на початку 2020 року на території м. Дніпро злочинної організації, до складу якої, окрім них, увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, яка діяла склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, з підкоренням інших учасників під час злочинної діяльності ОСОБА_7 як керівнику та організатору злочинної організації, свідомо виконуючи його вказівки, виконуючи роль співвиконавця, що органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 255 КК України. Окрім цього, будучи співвиконавцем вказаної злочинної організації, ОСОБА_11 , 24 січня 2023 року, перебуваючи біля домоволодіння, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, відповідно до раніше розробленого та відомого всім учасникам злочинної організації плану та відведеної ролі у вчиненні кримінальних правопорушень, до складу якої входить ОСОБА_4 , збув психотропну речовину «метамфетамін» масою 1,005 гр., яку раніше члени злочинної організації незаконного виготовили з метою збуту, що стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 лютого 2023 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід з триманням під вартою до 10 квітня 2023 року без визначення розміру застави, без визначення розміру застави, з підстав наявності ризиків переховування від суду, знищення, сховання або спотворення будь-яких речей, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконного впливу на інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, що вмотивовано неможливістю запобігти таким ризикам більш м`яким запобіжним заходом.

Підставою застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях проти громадської безпеки та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за ознаками ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2023 року ухвалу слідчого судді від 13 лютого 2023 року залишено без змін.

Постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 05 квітня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 31 січня 2020 року продовжений до трьох місяців, тобто до 09 травня 2023 року, з обґрунтуванням такої необхідності потребами досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2023 року ОСОБА_4 продовжений застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 травня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2020 року, продовжено до шести місяців, тобто додатково на три місяці, починаючи з 09 травня 2023 року та до 09 серпня 2023 року.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до частини 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу (строку тримання під вартою), якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали, а тому слідчий суддя, з огляду на висновки апеляційного суду при перегляді раніше постановленої ухвали стосовно запобіжного заходу підозрюваного, відкидає доводи захисника та підозрюваного про відмову у задоволенні клопотання з підстав явної необґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених п 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказані ризики, доведеність та обґрунтованість яких встановлена в ухвалі слідчого судді від 13 лютого 2023 року та ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2023 року, станом на 03 травня 2023 року жодним чином не зменшилися та не перестали існувати.

При цьому, слідчий суддя враховує, що КПК України не вимагає беззаперечних доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлені волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим ризик за п.1 ч.1 ст. 177 КПК України продовжує існувати. Крім того, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, ні сім`ї, ні утриманців, ні роботи, що утримувало б підозрюваного за місцем реєстрації, а тому за відсутності жодного стримуючого фактору, а так само приймаючи до уваги обставини затримання підозрюваного, під час якого останній намагався чинити опір, слідчий суддя вважає доведеним ризик можливого переховування доведеним.

Також, слідчий суддя вважає, що наразі існує й ризик за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки приймаючи до уваги тривале функціонування злочинної організації та участь за версією органу досудового розслідування у ній підозрюваного, останній, останній, перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, з огляду на те, що наразі тривають слідчі дії, в тому числі по встановленню усіх речових доказів, тоді як не всі учасники злочинної організації затримані, зокрема, ОСОБА_8 , а підозрюваному може бути відоме місце знаходження предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може їх знищити чи сховати.

Слідчий суддя вважає, що наразі не зменшився та не перестав існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки підорюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, а також ще не віднайдені органом досудового розслідування, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним ОСОБА_4 більш м`якого покарання.

Так само не зменшився ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний перебуває у працездатному віці, проте ніколи не працював, офіційних джерел доходів не мав, що узгоджується з отриманими під час проведення НСРД даними одержання ОСОБА_4 , доходів виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», тобто останній існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а тому може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка тяжіє над ув`язненим на випадок його можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тоді як в умовах воєнного стану, навпаки, відсутність стримувань через розірвані соціальні зв`язки та ризик втечі тільки збільшується.

Вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

Одночасно, вирішуючи питання дотримання слідчим вимог п.2 ч.3 ст. 199 КПК України, слідчий суддя враховує, що закінчити досудове розслідування до спливу строку застосованого до підозрюваного запобіжного заходу досудове розслідування не виявилось можливим з об`єктивних причин через особливу складність кримінального провадження, кількість підозрюваних та обсяг, тривалість та специфіку слідчих та процесуальних дій, в тому числі різних видів ряду судових експертиз, обов`язковість яких для завершення досудового розслідування доведена прокурором, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді строк досудового розслідування продовжений до шести місяців.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості і характер повідомленої підозри, яка допускає тримання під вартою згідно ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення з урахуванням §§ 54, 64 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2007 у справі «Попков проти Росії» (заява № 32327/06), тим не менше, переконливо продемонстрована наявність факторів обґрунтованої підозри у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях проти громадської безпеки та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за ознаками вчинені ОСОБА_4 , виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, переважаючи над правилом поваги його особистої свободи, а зміна запобіжного заходу на інший менш суворий нічим не виправдана, і з метою запобігання відповідно до ст. 177 КПК України раніше встановленим процесуальним ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, як і новим ризикам продовження протиправної діяльності, згідно ст. 199 цього Кодексу належить постановити цю ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу в межах строків досудового розслідування, який ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2023 року продовжено до шести місяців, тобто додатково на три місяці, починаючи 09 травня 2023 року та до 09 серпня 2023 року, з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 193, 197, 199, 309-310, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 31 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000034 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів, тобто до 30 червня 2023 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам провадження о 16 год. 30 хв. 05 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1