Справа № 308/9895/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Закарпатської обласної прокуратури невідкладно внести відомості про вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ч.1 ст.182, ч.2 ст.304, ч.1 ст.397, ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 Кримінального кодексу України з обтяжуючими обставинами використання малолітньої в злочинній діяльності, вчинення злочинів під час воєнного стану, вчинення злочину відносно жінки в декретній відпустці за ст.67 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої мною заяви від 04 червня 2023 р. та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства.

Скаргу обґрунтовано тим, що 04 червня 2023 року заявник подала до Закарпатської обласної прокуратури заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочинів з додатками. В заяві чітко вказано які дії містять ознаки злочинів, ким вчинено, надано докази на підтвердження, зазначено кваліфікацію відповідно до Кримінального кодексу України. Проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих нею відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося

Заявник вважає, що не зважаючи на такі вимоги закону, всупереч ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Закарпатської обласної прокуратури допущено бездіяльність.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. При цьому, 16.06.2023 року подала заяву, згідно якої просила судовий розгляд скарги провести за її відсутності, подану нею скаргу підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечила. Вказала, що заяву ОСОБА_4 було скеровано до Мукачівської окружної прокуратури, звідки вона була скерована до ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області. Вважає, що заява ОСОБА_4 не містить достатніх відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наявний цивільно-правовий спір. Крім цього, заява не містить жодних відомостей щодо того, в яку саме діяльність було втягнуто неповнолітню дитину.

Заслухавши позицію прокурора, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 04.06.2023 року ОСОБА_4 звернулася до Закарпатської обласної прокуратури із заявою про вчинення дій, що містять ознаки злочину.

У заяві ОСОБА_4 зазначила, що вона захищала в кримінальних справах неодноразово судимого за підроблення документів та розкрадання бюджетних коштів, привласнення чужого майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2020 році вона відмовилась його захищати у зв`язку з тим, що він не оплачує її послуги як адвоката. В даній конкретній справі з 2011 р. він не оплатив їй за захист під час досудового слідства та не оплатив за весь час захисту в кримінальній справі з 2011 по 2020 роки, що становить значну заборгованість. Також завдяки адвокатській роботі заявника, та громадянській позиції ОСОБА_5 не вдалось розікрасти з державного бюджету від дітей суму близько 70 000 000 (сімдесят мільйонів) грн.. Крім того Мукачівською окружною прокуратурою здійснюється процесуальний нагляд за кримінальними провадженнями №0000030 від 18.06.2021 р. за ч.1 ст.162 КК України та вирішується питання про внесення відомостей для додаткової кваліфікації за ст.126-1 КК України, а також кримінальне провадження №0000059 за ч.1 ст.190 КК України за його заявами відносно ОСОБА_5 .. Користуючись бездіяльністю правоохоронних органів, ОСОБА_5 самовільно шляхом шантажу та погроз продовжує незаконно безкоштовно проживати в її приватному житловому будинку, що належить до приватного майна адвоката.

Вказує, що по кримінальному провадженню нею подано заяву про визнання потерпілою, оскільки в її будинку в АДРЕСА_1 , де незаконно проживає ОСОБА_5 , проживає малолітня донька заявника від першого шлюбу.

Користуючись її відсутністю в будинку, який він рейдерськи фізично відібрав разом з іншими особами, за мовчазної бездіяльності правоохоронних органів неодноразово судимий за підроблення документів та привласнення чужого майна ОСОБА_5 вирішив скористатись з ситуації, ввести в оману правоохоронні органи для досягнення своїх злочинних цілей - знищення ділової репутації адвоката, яка відмовилась його безкоштовно захищати, привласнити майно адвоката, втрутитись в особисте сімейне життя адвоката. Кримінальне провадження відносно замаху на життя розслідується окремо, та її визнано потерпілою органом досудового слідства ТУ ДБР у м. Львові.

У заяві зазначено, що з судового засідання по справі №306/1029/22 заявнику стало відомо, що неодноразово судимий за ч.1 ст.366 (підроблення документів) та ч.3 ст.191 (привласнення чужого майна, розкрадання бюджетних коштів) КК України та наразі перебуваючий під слідством по ряду тяжких злочинів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ввів в оману орган досудового розслідування, подавав до відділення поліції №1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області завідомо неправдиві повідомлення про злочини, свавільно, незаконно, протиправно втручаючись в її особисте життя, посягаючи на честь і гідність адвоката, порушуючи гарантії адвокатської діяльності, що містить ознаки ряду злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України.

Заявник вказує, що ОСОБА_5 особливо навіть не напружувався вигадуючи зміст завідомо неправдивих заяв. Так, як видно зі змісту заяв, ОСОБА_5 стверджує в одній заяві, ніби-то вона залишила йому свою малолітню доньку - ОСОБА_7 взимку 2019 р. В іншій заяві зазначає, що сам забрав її в березі 2020 р. Насправді жодного разу вона свою малолітню доньку ОСОБА_7 не залишала і не віддавала.

ОСОБА_4 вказала, що дані злочинці без жодних правових підстав, без її згоди самовільно та протиправно проживають в належному їй на праві особистої приватної власності близько 20 (двадцяти) років житловому будинку в АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим нею також подано до Свалявського районного суду позов про усунення перешкод у користуванні будинком, зобов`язання передати ключі та виселення. Справа N306/1399/21 та справа №306/123/22 за її позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ..В будинку АДРЕСА_1 від народження проживає її малолітня донька від першого шлюбу - ОСОБА_7 . Всупереч всім чинним законодавчим нормам, Конституції України, та всупереч здоровому глузду, злочинці-рецедивісти під керівництвом ОСОБА_5 , не допускають заявника в її власний будинок, вчиняючи перешкоди, в тому числі і в спілкуванні з її малолітньою донькою, яку наразі використовують як прикриття своєї злочинної діяльності.

Заявник зазначає, що ОСОБА_5 , скориставшись малолітнім віком дитини, переконав її всіляко сприяти йому у відібранні від заявника мого нерухомого майна. В своїх повідомленнях вона заявляє що будинок не заявника і ніяких грошей вона не отримає.

Із долучених до скарги матеріалів вбачається, що супровідним листом Закарпатської обласної прокуратури від 06.06.2023 року №24-480ВИХ-23 заяву ОСОБА_4 щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та з інших питань, з долученими до неї матеріалами, скеровано до Мукачівської окружної прокуратури.

У листі начальника СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_10 за №4208/106/26/3-23 від 22.06.2023 року зазначено, що у зв`язку із тим, що у заяві ОСОБА_4 фактично викладено обставини про ніби то порушення гарантій її адвокатської діяльності, посягання на честь і гідність адвоката та членів її сім`ї з боку ОСОБА_5 , а також введення органу досудового розслідування в оману та завідомо неправдиві повідомлення про злочини вчинені ОСОБА_5 , які вчинялись останнім з корисливих мотивів з використанням малолітньої доньки адвоката, а також втручання в її особисте життя під час воєнного стану які ґрунтуються тільки на її припущеннях, та нічим не підтверджені, тобто у них відсутня наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, зокрема фактичне існування доказів, що підтверджують конкретну подію злочину (час, місце, спосіб вчинення злочину і т.д) а тому вказані матеріали підлягають поверненню для проведення додаткової перевірки відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до положень ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

У постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) Верховний Суд зазначив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження №51-4229км20) вказано наступне: «за змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

Положеннями ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях, використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Аналізуючи положення ст.214 КПК України у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, у заяві ОСОБА_4 не вбачаються об`єктивних даних, які свідчать про вчинення злочину ОСОБА_5 .. У заяві не конкретизовано відомостей про час, місце, обставини відповідної події, в чому саме полягала відповідна подія.

В матеріалах скарги відсутні об`єктивні дані, які б вказували на реальність конкретної події злочину, зокрема на те, що ОСОБА_5 порушив гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_4 , посягав на честь і гідність адвоката та членів її сім`ї, а також вводив в оману орган досудового розслідування та що такі кримінальні правопорушення вчинялися із використанням малолітньої дитини.

Положеннями ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що наведена ОСОБА_4 у заяві про вчинення дій, що містять ознаки злочину від 04.06.2023 року інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, які б підтверджували реальність конкретної події злочину у зв`язку із чим таке звернення не може бути безальтернативною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У зв`язку із наведеним вище у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303, 306-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1