cправа №947/424/23
провадження №1-кс/947/5552/23
У Х В А Л А

24 травня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на рішення слідчого про відмову у визнання потерпілим по кримінальному провадженню №00001447 від 29.10.2021 року. В обґрунтування якої зокрема зазначила, що СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384, ч.4 ст.358, ч.1 ст.383 КК України за заявами (повідомленнями) ОСОБА_4 .

28.03.2023 року представником ОСОБА_4 на адресу Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області було направлено заяву про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого. У вказаній заяві зазначалось, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 було завдано ОСОБА_4 моральну та майнову шкоду, оскільки починаючи з квітня 2021 року (з моменту дзвінка слідчого Одеського РУП №1 та виклику на допит по кримінальному провадженню №0000219 від 23.02.2021 року) змінився його звичайний спосіб життя, він вимушений постійно захищати свої порушені права та інтереси в правоохоронних органах та судовому порядку. ОСОБА_4 постійно занепокоєний з приводу свого престижу та ділової репутації та з приводу можливих наслідків у зв`язку з тим, де ще і кому громадянка ОСОБА_5 може показувати надані в рамках кримінального провадження №0000219 від 23.02.2021 року документи та як ще вона їх може використовувати. Також зазначалось, що оскільки, ОСОБА_4 весь час перебуваючи закордоном, вимушений неодноразово виділяти тривалий час, щоб прилітати до України на виклики, допити слідчих та дізнавачів, зустрічі з адвокатами, тощо. Витрачаючи при цьому значні кошти на авіаквитки, транспортні послуги, нести інші фінансові витрати.

Крім того, представник ОСОБА_4 звертав увагу слідчого й на те, що оскільки ОСОБА_4 не має спеціальних знань для складання процесуальних документів для захисту своїх порушених прав та інтересів, він був вимушений здійснити пошуки адвоката, який є фахівцем у даній категорії справ та може належним чином представляти ОСОБА_4 в правоохоронних органах та судовому порядку та оплатити вартість його послуг.

Вказувала, що факт того, що ОСОБА_5 стверджує, що він нібито підробляє документи є дуже образливим та тривожним для ОСОБА_4 , оскільки він відома у м.Одесі людина, має різні бізнес зв`язки та бізнес проекти, у зв`язку з чим, його турбує як це може вплинути на його ділову репутацію та престиж.

У зв`язку з цим, керуючись ст.ст. 55, 56 КПК України, просила слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області залучити ОСОБА_4 у якості потерпілого до кримінального провадження №0001447 від 29.10.2021 року та надати останньому пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Однак, 19.04.2023 року в задоволені заяви про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого до вищевказаного кримінального провадження було відмовлено, про що слідчим складено відповідну постанову.

Стверджувала, що з вказаною постановою, ОСОБА_4 не погоджується, вважає її незаконною, та такою, що порушує його права та законні інтереси, оскільки вона прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, без урахуванням того, що відомості до ЄРДР №0001447 внесені саме за заявою ОСОБА_4 , права та законні інтереси якого були порушенні в результаті незаконних дій ОСОБА_5 .

Також зазначала, що на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов. Однак, слідчим оцінки цьому факту не надано, в результаті чого винесено незаконну постанову.

Відмовляючи у задоволені заяви про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого, слідчий зазначив в оскаржуваній постанові, що під час досудового розслідування, будь-яких відомостей, які б свідчили про завдання будь-кому моральної, фізичної або майнової шкоди не отримано. При цьому, оскаржувана постанова не містить жодної підстави вважати ОСОБА_4 особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України, внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 щодо звернення до Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області із заявою та надання документів, з яких вбачається прізвище ОСОБА_4 та містяться нібито його розписи, документи, які ОСОБА_4 ніколи не бачив та не підписував та жодного відношення до них не має.

При цьому, завідомо неправдиве повідомлення ОСОБА_5 про злочин, на підставі якого було відкрито кримінальне провадження №0000219 від 23.02.2021 року стосується безпосередньо ОСОБА_4 та саме йому було заподіяно моральну та матеріальну шкоду. У слідчого не було очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вказаним злочином не завдано моральної та матеріальної шкоди, оскільки, як зазначалось, починаючи з квітня 2021 року (день коли ОСОБА_4 зателефонувала слідчий) саме у ОСОБА_4 змінився звичайний спосіб життя та саме ОСОБА_4 вимушений постійно захищати свої порушені права та законні інтереси. Незаконні дії ОСОБА_5 та постійне ігнорування з боку посадових осіб Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області призвело до появи у ОСОБА_4 сильних душевних страждань, відчуття тривоги, несправедливості, незахищеності та безвиході. Завдана моральна шкода спричинила у ОСОБА_4 негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, тимчасову відірваність від активного суспільного життя, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість та, як наслідок, поганий сон та апетит.

Також, завдана ОСОБА_4 моральна шкода, полягає у його душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому доводиться приділяти багато свого часу, коштів, творчої енергії та сил для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження знаходяться копії закордонного паспорту ОСОБА_4 , які підтверджують факт понесення ним і матеріальних збитків, оскільки останній був змушений прилітати з іншої країни на допити, зустрічі з адвокатами, тощо.

Отже, вважала, що кримінальним провадженням №0000219 ініційованим ОСОБА_5 , в якому наявні документи, з підписом ОСОБА_4 та ОСОБА_4 було допитано як свідка, законним правам та інтересам ОСОБА_4 було завдано моральної та матеріальної шкоди. Тому твердження ОСОБА_4 щодо заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди є очевидно обґрунтованими.

При цьому, посилання слідчого у оскаржуваній постанові на те, що під час досудового розслідування, будь-яких відомостей, які б свідчили про завдання будь-кому моральної, фізичної або майнової шкоди не отримано, не є обґрунтованими. Такі твердження слідчого не відповідають дійсності, оскільки в заяві про залучення в якості потерпілого від 28.03.2023 року, представник ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_4 вважає себе потерпілим з детальним обґрунтуванням в чому саме полягає завдана ОСОБА_4 моральна та матеріальна шкода.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 є заявником у кримінальному провадженні №0001447 від 29.10.2021 року та той факт, що внаслідок вчинення протиправних дій ОСОБА_5 йому завдано збитки та моральну шкоду, то саме ОСОБА_4 має права та обов`язки потерпілого.

Окрім того, незалучення ОСОБА_4 до кримінального провадження №0001447 від 29.10.2021 року в якості потерпілого, позбавляє гарантованого йому чинним законодавством важливого процесуального статусу, не дозволяє йому використовувати усі передбачені чинним КПК України процесуальні механізми захисту своїх прав, і як наслідок, є незаконним.

Більш того, в оскаржуваній постанові відсутні докази того, що слідчим вчинялись будь-які слідчі дії, направлені на перевірку доводів ОСОБА_4 про спричинення йому моральної та майнової шкоди, зокрема такі, в ході яких можливо було б підтвердити чи спростувати доводи ОСОБА_4 . Слідчим не повно перевірялись обставини, які мають значення для вирішення питання про визнання або відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, не надано оцінки фактичним обставинам, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Тобто, як вбачається з оскаржуваної постанови, жодних слідчих дій, спрямованих на встановлення вказаних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання щодо можливості визнання ОСОБА_4 потерпілим, слідчим проведено не було.

Отже, слідчим не були вчинені будь-які процесуальні дії для об`єктивного розслідування даного кримінального провадження та встановлення істини по справі. Оскаржувана постанова містить лише формальний зміст обставин для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 та цитати КПК України, та не містить обґрунтувань щодо її винесення.

Таким чином, викладене свідчить про те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Висновок слідчого стосовно відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим було зроблено передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Вважала, що за таких обставин, оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, згідно до якої постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст встановлених обставин, які є підставами для прийняття рішення.

Посилаючись на викладене, просила слідчого суддю: 1) скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 19.04.2023 року задовольнити; 2) скасувати постанову слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 19.04.2023 року; 3) зобов`язати слідчого СВ Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження №0001447 від 29.10.2021 року в якості потерпілого.

В судове засідання адвокат не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд скарги за її відсутності. Скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Надав до суду матеріали кримінального провадження №0001447 від 29.10.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження, які були надані зі сторони органу досудового розслідування, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0001447 від 29.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384, ч.4 ст.358, ч.1 ст.383 КК України.

28.03.2023 року від представника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 на адресу слідчого була подана заява про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого по вказаному кримінальному провадженню. При цьому, заява мотивована наступним, ОСОБА_4 вважає себе потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки внаслідок вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 було завдано моральної та майнової шкоди, оскільки починаючи з квітня 2021 року (коли ОСОБА_4 почала телефонувати слідчий Одеського РУП №1 та викликати на допит по кримінальному провадженню №0000219 від 23.02.2021 року) змінився звичайний спосіб його життя, ОСОБА_4 вимушений постійно захищати свої порушені права та інтереси в правоохоронних органах та судовому порядку, постійно занепокоєний з приводу свого престижу та ділової репутації та з приводу можливих наслідків у зв`язку з тим, де, ще і кому громадянка ОСОБА_5 може показувати надані в рамках кримінального провадження №0000219 від 23.02.2021 року документи та як ще їх використовувати. ОСОБА_4 не маючи спеціальних знань для складання процесуальних документів для захисту своїх порушених прав та інтересів, був вимушений здійснити пошуки адвоката, який є фахівцем у даній категорії справ та може належним чином представляти його в правоохоронних органах та судовому порядку та оплатити вартість його послуг. Крім того, ОСОБА_4 , весь час перебуваючи закордоном, вимушений неодноразово виділяти тривалий час, щоб прилітати до України на виклики, допити слідчих та дізнавачів, зустрічі з адвокатами, тощо. Витрачаючи при цьому значні кошти на авіаквитки, транспортні послуги, нести інші фінансові витрати. Факт того, що ОСОБА_5 стверджує, що він нібито підробляє документи є дуже образливим та тривожним для ОСОБА_4 , оскільки він відома у м.Одесі людина, має різні бізнес зв`язки та бізнес проекти, у зв`язку з чим, його турбує як це може вплинути й на його ділову репутацію. Більш того, не зрозуміло де ще громадянка ОСОБА_5 може використовувати надані в рамках кримінального провадження №0000219 від 23.02.2021 року документи та які вони можуть мати наслідки для ОСОБА_4 , знову ж таки, документи, які ОСОБА_4 ніколи не бачив та не підписував. Через це, ОСОБА_4 весь час перебуває у стресовому стані, постійно турбується за результат вчинених дій та наданих відповідей органами дізнання, суду до яких звертається для захисту своїх прав та законних інтересів. Незаконні дії ОСОБА_5 призвели до появи у ОСОБА_4 сильних душевних страждань, відчуття тривоги, несправедливості, незахищеності та безвиході. Завдана моральна шкода спричинила у ОСОБА_4 негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, тимчасову відірваність від активного суспільного життя, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість та, як наслідок, поганий сон та апетит. Також, завдана ОСОБА_4 моральна шкода, полягає у його душевних стражданнях та приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому доводиться приділяти багато свого часу, коштів, творчої енергії та сил для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Постановою слідчого Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області від 19.04.2023 року, ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню. При цьому, вказана постанова мотивована зокрема тим, що відповідно до ст.55 КІІК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Під час досудового розслідування, будь яких відомостей, які б свідчили про завдання будь - кому моральної, фізичної або майнової шкоди не отримано.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, згідно з ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Згідно ч.3 ст.93 КПК України, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

В той же час, з наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що зі сторони потерпілого слідчому не надано буд - яких належних та допустимих доказів того, що йому була завдана моральна та матеріальна шкода. Так, зокрема під час допиту, ОСОБА_4 не зміг визначити розмір завданої йому шкоди.

На думку слідчого судді, викладені у заяві потерпілого ОСОБА_4 обставини про нібито завдання йому моральної та матеріальної шкоди, повинні бути підтверджені насамперед самим ОСОБА_4 шляхом надання слідчому відповідних доказів, а не перекладатися на слідчого при одночасній пасивній поведінці самого ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001447 від 29.10.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.384, ч.4 ст.358, ч.1 ст.383 КК України є зацікавленою особою, а тому повинен активно сприяти органу досудового розслідування у встановлені виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та не перекладати тягар доведення повністю на слідчого, оскільки зміст засади презумпції невинуватості не поширюється на потерпілого.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга адвоката є безпідставною та необґрунтованою через недоведеність обставин, викладених у скарзі.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1