н/п 1-кс/490/5008/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9299/20
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

11 липня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання представника ТОВ «КАМОНТ ГРУП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно. Зазначає, що 12 липня 2021 року слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва за результатами розгляду клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0003468 від 17.12.2020, накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: - об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ярославська 56а, приміщення 17/1 загальною площею 159.9 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000, об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ярославська 56а, приміщення 17 загальною площею 145.8 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000.

Клопотання мотивує тим, що власником вищевказаного майна на який було накладено арешт є АТ «КБ «Земельний капітал», 29.11.2022 року в рамках процедури ліквідації АТ «КБ «Земельний капітал» було проведено електроні аукціони з продажу майна банку, а саме нежитлових приміщень: : - об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Київ, вул..Ярославська 56а, приміщення 17/1 загальною площею 159.9 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000, об`єкт нерухомого майна за адресою: м.Київ, вул..Ярославська 56а, приміщення 17 загальною площею 145.8 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000, відповідно до протоколів електронних аукціонів переможцем аукціонів стало ТОВ «КАМОНТ ГРУП» на підставі чого ТОВ «КАМОНТ ГРУП» підписало договір купівлі продажу від 21.12.2022 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано за №6918. ТОВ «КАМОНТ ГРУП» на сьогоднішній день фактично володіє вищевказаними нежитловими приміщеннями, водночас наявність вказаного арешту перешкоджає ТОВ «КАМОНТ ГРУП» зареєструвати їх право власності. Також зазначає про те, що кримінальне провадження триває значний час.

Крім того, надав пояснення на заперечення представника потерпілої та слідчого СБУ в Миколаївській області, які є аналогічними в

Представник ТОВ «КАМОНТ ГРУП» в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Захисник потерпілої в судове засідання не з`явився, подав заперечення в яких просив відмовити у задоволенні клопотання.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий СБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 також надав заперечення на клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що в задоволені клопотання слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0003468 від 17.12.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003468 від 17.12.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 12 липня 2021 року слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва за результатами розгляду клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0003468 від 17.12.2020, накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, а саме: - об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 159.9 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000, об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 145.8 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2019 року до Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області із заявою звернулась ОСОБА_7 , щодо вжиття заходів до директора ТОВ «Азентіс - Істейт» в особі ОСОБА_8 та інших осіб, які зловживаючи її довірою, шахрайським шляхом заволоділи її майном, а саме нежилим об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та грошовими коштами. В ході досудового розслідування встановлено, що 20.03.2019 між продавцем ОСОБА_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , який на момент був директором ТОВ «Азентіс Істейт» (, адреса місцезнаходження: м. Київ, Подільський район, вул. Ярославського, буд. 56-А літ. Б) та покупцем ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_6 , укладено договір купівлі продажу № 227, предметом якого є нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень № 17 в літ. Б.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Встановлено, що ОСОБА_8 продав та передав ОСОБА_7 нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень № 17 в літ. Б.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 на загальну вартість відчужуваного майна 4 387 350 гривень 00 копійок. В подальшому 25.03.2019 укладено договір позики між ОСОБА_7 як позичальником з однієї сторони та ОСОБА_9 як позикодавцем з іншої сторони, предметом якого є передача позикодавцем в розпорядження позичальника грошових коштів на загальну суму 300 000 гривень. В якості забезпечення вказаного договору між сторонами, а саме між позикодавцем та позичальником укладено договір іпотеки, в якому предметом іпотеки виступають нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень № 17 в літ. Б.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Далі - Витяг) від 11.04.2019, нерухоме майно, а саме нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень № 17 в літ. Б.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , номер реєстраційного об`єкту 000 з 27.03.2019 на підставі договору купівлі продажу серія та номер 1301 , виданий 27.03.2019 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 знаходиться на праві власності у громадянина ОСОБА_11 . Відповідно до вищевказаного Витягу 10.04.2019 нерухоме майно, а саме нежилі приміщення з № 1 по № 17 (групи приміщень № 17 в літ. Б.), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , номер реєстраційного об`єкту 000 було визначено як предмет договору іпотеки (позики) між іпотекодавцем ОСОБА_11 та іпотекодержателем ОСОБА_12 . Розмір основного зобов`язання становить 273 000 доларів США. Вказані дії було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , номер свідоцтва 5142. Також, в ході здійснення досудового розслідування встановлення, що ОСОБА_8 звернувся до КП «Реєстратор» (Код ) із заявою щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу укладеного з ОСОБА_7 від 20.03.2019, що послугувало підставою для скасування права власності за ОСОБА_7 . Так, згідно витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно 27.03.2020 за заявою б/н від ТОВ «Азентіс - Істейт» ОСОБА_14 , право власності ОСОБА_7 скасовано, номер рішення 46163366. В ході здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_11 проведено державну реєстрацію поділу об`єкту нерухомого майна, а саме нежилі приміщення загальною площею 305,7 кв.м. з № 1 по №17 (групи приміщень №17) (в літ.Б), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер нерухомого майна 000 поділено на нежитлове приміщення загальною площею 145,8 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 000, приміщення АДРЕСА_7 та на нежитлове приміщення загальною площею159,9 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 000, приміщення АДРЕСА_7 , які зареєстровані 08.11.2019 року. В подальшому, між ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , 19.12.2019 року укладено договір купівлі продажу нежитлового приміщення загальною площею 159,9 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 000, приміщення АДРЕСА_8 . Так, 25.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_16 здійснено реєстрацію іпотечного договору, серія та номер 332, виданий 25.03.2021 року, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індекс номер: 57300680 від 25.03.2021 року, відомості про основне зобов`язання : 11.02.2022 розмір основного зобов`язання: 8000000 гривень, правочин в якому встановлено основне зобов`язання: кредитний договір, серія та номер 016-2019 виданий 12.08.2019 року, видавник: АТ «КБ «Земельний капітал». Строк виконання основного зобов`язання: 12.01.2023 року, розмір основного зобов`язання: 15000000 гривень, в якому встановлено основне зобов`язання: кредитний договір, серія та номер 001-2-2-, виданий 13.01.2020 року видавник: АТ «КБ «Земельний капітал», відомості про суб`єктів : Іпотекодержатель АТ «КБ «Земельний капітал» , Іпотекодавець : ОСОБА_15 . Також, 26.03.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_16 , здійснено державну реєстрацію договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер 335, виданий 26.03.2021 року, видавник: ОСОБА_16 приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу, форма власності: приватна, власник АТ «КБ «Земельний капітал», , розмір частки 1/1. З урахуванням вищенаведеного слідчим суддею Центрального районного суду від 12.07.2021 винесено ухвалу про накладення арешту на вказане майно. Разом з цим, 01.07.2021 правлінням НБУ ухвалено рішення про віднесення АТ «КБ «Земельний капітал» до категорії проблем. В подальшому 11.08.2021 рішенням правління НБУ АТ «КБ «Земельний капітал» віднесений до категорії несплатопроможних. В подальшому на підставі рішення правління НБУ розпочато процедуру ліквідації АТ «КБ «Земельний капітал» з 10.09.2021 по 09.09.2024. АТ «КБ «Земельний капітал» неодноразово звертався до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва про скасування такого обтяження з вищевказаного нерухомого майна. Однак слідчим суддею Центрального районного суду м. Миколаєва при дослідженні матеріалів клопотання АТ «КБ «Земельний капітал» та додатків до них, а також письмових заперечень органу досудового розслідування приймалось рішення про залишення обтяжень на вищевказаному нерухомому майні. 28.11.2022 та 29.11.2022 АТ «КБ «Земельний капітал» будучи обізнаним про арешт нерухомого майна що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ярославського 56А, приміщення 17/1, загальною площею 159,9 м2, реєстраційний номер об`єкту 000; м. Київ, вул. Ярославського 56А, приміщення 17, загальною площею 145,8 м2, реєстраційний номер об`єкту 000 проведено електронний аукціон з продажу вищевказаного майна. За результатами проведених аукціонів переможцем стало ТОВ «Камон груп». Вищевказані об`єкт нерухомого майна з метою їх продажу виведено з арешту на підставі рішення державного реєстратора та продані іншій юридичній особі ТОВ «КАМОНТ ГРУП», на підставі рішень № 65868667 та № 65868504 від 21.12.2022 прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , здійснено перехід права власності від АТ «КБ «Земельний капітал» до ТОВ «КАМОНТ ГРУП». В подальшому, 09.02.2023 Наказом Міністра Юстиції ОСОБА_17 №556/5 від 09.02.2023 року рішення № № 65868667 та № 65868504 від 21.12.2022 прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 скасовано.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, майно на яке накладено арешт, відповідає визначеним у ч. 2, 3 ст.170 КПК України критеріям та має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

А тому є достатні підстави вважати, що вищевказані об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій та виступають предметом злочину, передбаченого ч.4ст. 190 КК України.

Інші доводи, на які посилається в клопотанні представник ТОВ «КАМОНТ ГРУП», не можуть бути підставою для скасування ухвали, та підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08). Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час досудове розслідування ще триває, проводяться слідчі (розшукові) дії, що в свою чергу свідчить про те, що потреба у застосуванні арешту цього майна на час розгляду клопотання ще не відпала, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання представника ТОВ «КАМОНТ ГРУП» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на об`єкти нерухомого майна, а саме: - об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ярославська 56а, приміщення 17/1 загальною площею 159.9 м.кв., реєстраційний номер об`єкту 000, об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ярославська 56а, приміщення 17 загальною площею 145.8 м.к.в., реєстраційний номер об`єкту 000 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1