Єдиний унікальний номер судової справи 266/3030/20
Номер провадження 1-в/201/222/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів клопотання представник органу пробації посилається на те, що 29 березня 2021 року до Відділу № 1 надійшов на виконання вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , який набрав законної сили 01.03.2021 року.

03 квітня 2022 року до Відділу № 1 надійшов на виконання вирок Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року відносно ОСОБА_4 , який набрав законної сили 15.09.2022 року, однак вказаним вироком не було враховано вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року.

Таким чином, станом на 03.04.2023 року відносно ОСОБА_4 постановлено два окремих вирока.

Тому, заступник начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 просить привести у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 .

Представник Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд подання про приведення вироків у відповідність за її відсутності, в якій зазначила, що подання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Представники Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду подання повідомлені належним чином.

З метою забезпечення явки засудженого ОСОБА_4 у судове засідання, судом направлено виклик на адресу проживання останнього, зазначену у поданні, однак, за повідомленням АТ «Укрпошта», поштові відправлення до м. Маріуполь, Донецької області, тимчасово не приймаються у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та загрозою життю та здоров`ю працівників поштового зв`язку.

В інший спосіб повідомити належним чином засудженого ОСОБА_4 , який, як встановлено з подання представника органу пробації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про дату та час розгляду подання, не представляється можливим через тимчасову окупацію м. Маріуполь Донецької області.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Тому, з огляду на положення п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 , за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання.

Суд, дослідивши подання органу з питань пробації про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік.

Вказаний вирок набрав законної сили 01.03.2021 року та перебуває на виконанні у Відділі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком 1 рік.

Зазначений вирок набрав законної сили 15.09.2022 року та перебуває на виконанні в Малинівському районному відділі філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області.

Відповідно до п.11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Із змісту даної статті вбачається, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст. 71 КК України (п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

Як вбачається із матеріалів подання, зазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та звернені до виконання до Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях та Малинівського районного відділу філії Державна установа «Центр пробації» в Одеській області.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст. 71 КК) ( 2341-14 ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Таким чином, проаналізувавши вказані положення закону, дослідивши вироки відносно ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 до повного відбуття покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 січня 2021 року вчинив новий злочин, за який засуджений вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року без застосування положень ст. 71 КК України.

Разом із тим, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду у порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, котрі містяться у вищезазначеній постанові, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно із ст. 43 КК України (1960 року) не було вирішено.

Тобто, у порядку передбаченому розділом VІІІ КПК України, суд може вирішувати на стадії виконання вироків, лише ті питання, які не стосуються суті вироку, і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

З урахуванням викладено вище, зважаючи на те, що вирішення даного подання органу з питань пробації порушує суть вироків та тягне за собою погіршення становища засудженого, оскільки стосується застосування положень ст. 71 КК України та необхідності призначення останньому більш тяжкого покарання, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироків Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.01.2021 року та Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2022 року, ухвалених відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали, в порядку ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1