Номер провадження: 11-кп/813/2152/23
Справа № 521/4781/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні №0000516 від 24.12.2022 року

установив

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року задоволено клопотання прокурора та відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ризики, заявлені в клопотанні прокурора відсутні, судом не враховано особу обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, одружений, має бажання вступити до лав ЗСУ.

Крім того, захисник зазначає, що судом взагалі не приділено уваги клопотанню сторони захисту щодо визначення обвинуваченому розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

В апеляційній скарзі питання щодо особистої участі обвинуваченого чи його захисника не порушується.

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.405, ч.4 ст.422-1 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно до приписів ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З матеріалів провадження убачається, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року щодо ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, з урахуванням тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у скоєнні тяжкого злочину, суд приходить до висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений може здійснити спробу переховуватись від суду, може знищити докази, може незаконно впливати на свідків, які не допитані судом.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим, суд вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Отже, метою продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є досягнення дієвості цього провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на свідків, які не допитані судом.

З урахуванням усіх обставин в їх сукупності, суд першої інстанції визнав необхідним продовжити ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст.5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено.

Перевіривши мотиви прийнятого судового рішення, апеляційний суд установив, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке пов`язане із застосуванням відносно потерпілої особи насильства, що призвело до смерті, а також можливої міри покарання, яка може бути йому призначена у разі визнання винуватим, перебуваючи на волі, будучи обізнаним про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним, буде мати можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності

Також, зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого не прийнято, та на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, в даному випадку існує ризик можливого незаконного впливу обвинуваченим на потерпілого (свідків) в зазначеному кримінальному провадженні.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не суперечить ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Таким чтном, суд першої інстанції врахував всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, не встановив обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які перешкоджали б застосуванню та продовженню запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ..

Вказуючи про те, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу є необґрунтованим та невмотивованим, апелянт не наводить жодних мотивів на підтвердження власних доводів та жодним чином не спростовує як встановлені стороною обвинувачення обставини, так і мотиви прийнятого судового рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, зокрема наявності сім`ї, апеляційний суд приймає до уваги, однак на переконання апеляційного суду, наявність міцності соціальних зв`язків не є достатньо переконливою обставиною, щоб нівелювати існуючі на час постановлення оскаржуваної ухвали ризики та не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Апеляційний суд звертає увагу, що апеляційний суд перевіряє законність постановлення оскаржуваної ухвали на момент її постановлення, а доцільність необхідності подальшого тримання обвинуваченого під вартою буде перевірена через нетривалий час, під час якого також будуть перевірені факти щодо існування або зменшення заявлених у клопотанні прокурора ризиків.

Щодо доводів захисника обвинуваченого про безпідставність невизнчення застави, як альтернативного запобіжного заходу, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, що спричинив смерть людині.

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд дотримався вищезазначених вимого КПК України, оскільки невизначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, є правом суду, регламентованим вимогами вищевказаної норми Закону.

Що стосується доводів сторони захисту про нерозгляд клопотання адвоката про бажання обвинуваченого залучитись до лав ЗСУ, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтовані, з огляду на те, що у відповідності до вимог КПК України, а саме ст.616 цього Кодексу, сторона захисту має право звернутись із відповідним клопотанням саме до прокурора у даному кримінальному провадженні, а не до суду, на розгляді якого воно перебуває.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є вмотивованою і обґрунтованою, постановленою у відповідності до вимог закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, в апеляційній скарзі не зазначено доказів про те, що в ході кримінального провадження змінилися підстави застосування чи обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу.

З огляду на викладене вище, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 22.08.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні №0000516 від 24.12.2022 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4