ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2444/23
Провадження №1-кс/477/1030/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

11 вересня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000046, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в м. Миколаєві та проживає в АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2023 року старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 (далі слідчий) за погодженням з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000046 за частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046 від 02 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що приблизно у квітні 2023 року у непрацюючих мешканців міста Миколаєва ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник умисел направлений на отримання незаконного прибутку шляхом збуту наркотичних засобів особам, які відбувають покарання у Державній установі «Казанківська виправна колонія (№93)». Діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та реалізуючи свій умисел на отримання незаконного прибутку з метою незаконного збагачення розробили план для придбання зберігання та збуту наркотичних засобів у місцях позбавлення волі. ОСОБА_8 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 02 червня 2023 року незаконно придбав з метою збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, який став зберігати при собі.

02, 20 та 27 червня 2023 року ОСОБА_8 , діючи відповідно до спільно розробленого із ОСОБА_9 та невстановленими особами плану з відділення №6 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване по вул. Соборна, 13/4 в м. Миколаїв здійснив відправлення мобільних телефонів у яких із застосуванням методів конспірації заздалегідь заховав невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс. Згідно висновків експерта №СЕ18/115-23/10183-НЗПРАП, №СЕ-19/115-23/10268-НЗПРАП, № СЕ19/115-23/10267-НЗПРАП від 07 вересня 2023 року переслані ОСОБА_8 речовини містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 0, 572 г, 1, 626 г та 0, 458 г відповідно.

Крім того, ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, але не пізніше 09 вересня 2023 року, не маючи передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно придбав один корпус гранати «РГД-5», один корпус гранати «Ф-1», два підпривачі типу «УЗРГМ-2», які в подальшому став зберігати за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до моменту їх вилучення під час проведення санкціонованого обшуку 09 вересня 2023 року за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Згідно довідок відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 09 вересня 2023 року, предмети вилучені під час обшуку корпус гранати типу «РГД-5», корпус гранати типу «Ф-1», два підривачі типу «УЗРГМ-2» відносяться до категорії небезпечні.

09 вересня 2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчим обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів передбачених частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти та семи років відповідно і з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходу та утриманців не має, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України на думку слідчого підтверджується тим, що на даний час триває досудове розслідування у кримінальному провадженні, проводяться слідчі дії направленні на встановлення інших осіб причетних до вчинення цього злочину, відшукання слідів та знарядь вчинення злочину, з огляду на що, незастосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може мати своїм наслідком надання йому можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий у поданому клопотанні посилається на наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до якого ОСОБА_8 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може незаконно впливати на свідків та інших осіб, які могли бути залучені до участі у вчиненні кримінального правопорушення, що перевіряються органом досудового розслідування на ймовірну причетність до вчинення інкримінованого йому злочину.

В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий у поданому клопотанні посилається на те, що оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, а єдиним його доходом є протиправна діяльність, пов`язана з незаконним обігом наркотичних речовин, що підтверджується тим, що підозрюваний систематично вдавався до вчинення протиправних дій, які йому інкримінуються, з огляду на що, підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення застави, слідчий у поданому клопотанні просив суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_8 , який підозрюється у вчинені тяжких злочинів, можливого розміру неправомірної суми отриманих доходів від злочинної діяльності та визначити заставу у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 073 600 грн з покладенням певних обов`язків на підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 повністю підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на надуманість, необґрунтованість цього клопотання, а також не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Також указував на необґрунтованість клопотання в частині виходу за межі розміру застави, що визначений статтею 183 КПК України.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, дослідивши докази по заявленому клопотанню, слідчий суддя встановив наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000046 від 02 лютого 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною другою статті 307 КК України за фактом незаконного збуту наркотичних засобів на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)».

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000046 від 02 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною другою статті 307 КК України.

Згідно встановленими під час досудового розслідування обставинами, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом з групою невстановлених осіб маючи умисел на отримання незаконного прибутку шляхом збуту наркотичних засобів особам, що відбувають покарання у державній установі «Казанківська виправна колонія №93», діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» ігноруючи норми вказаного Закону, з метою отримання незаконного прибутку розробили відповідний злочинний план та діючи відповідно до нього здійснили придбання зберігання та пересилання з метою збуту наркотичних речовин на територію виправної колонії.

09 вересня 2023 року о 12.03 год. ОСОБА_8 затримано в порядку статті 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинених за попередньою змовою групою осіб, повторно та вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що полягає у придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яка цього ж дня з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому діянь, що можуть містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: рапортами оперативного підрозділу УСР в Миколаївській області ДСР НПУ про причетність ОСОБА_8 до кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин; протоколами про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 03 та 07 червня 2023 року та від 03 липня 2023 року; висновками судових експертиз матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 ; довідками відділу вибухотехнічної служби Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 09 вересня 2023 року та іншими матеріалами негласних слідчих дій

В світлі обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в межах судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про обрання запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження то слідчий у поданому клопотанні зазначає про ризик переховування, ризик знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, ризик незаконного впливу на свідків, інших ймовірних підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307, частиною першою статті 263 КК України.

Слідчий суддя визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; учинити інше кримінальне правопорушення.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією частини другої статті 307, частини першої статті 263 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, зокрема його чіткий намір вчинення злочину, залучення до злочину інших осіб, корисливий мотив, відсутність офіційного працевлаштування та будь-якого доходу, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також слідчим та прокурором доведено існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_8 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд першочергових слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій ОСОБА_8 та інших причетних осіб, віднайдення місць зберігання наркотичних засобів, шляхів їх переправляння до виправного закладу. Тому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 матиме можливість знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження безпосередньо або через інших осіб.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших ймовірних підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, на думку слідчого судді також є реальним, з огляду на те, що під час досудового розслідування встановлено, що до участі у кримінальному провадженні залучено широке коло осіб, які на даний час встановлюються органом досудового розслідування, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують ту чи іншу особу.

Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та не має офіційного прибутку, а єдиним джерелом доходу є протиправна діяльність пов`язана з організацією систематичного збуту наркотичних засобів на території Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)», вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому з урахуванням приписів пункту 4 частини другої статті 183 КПК України у вказаному випадку до ОСОБА_8 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що під час розгляду клопотання, сторона захисту не навела інших обставин, які б дозволяли інакше оцінити наявність або ж відсутність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

З врахуванням обставин кримінального провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, суд вважає підозру, яка повідомлена підозрюваному обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваною процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Слідчим суддею враховується те, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, суд звертає увагу на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, остання може бути виправдана судом, у тому числі, з урахуванням положень Конституції України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_8 , тяжкістю покарання, яке йому загрожує, згідно санкції статті, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею/судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до частини п`ятої статті 182 КПК України визначено розмір застави, щодо осіб підозрюваних у вчиненні злочину в залежності від тяжкості інкримінованого правопорушення.

Абзац 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Отже вихід за межі цих розмірів застави можливий лише як виключний випадок, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено статтею 177 КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, суд зважує з однієї сторони достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а з іншої неможливість завідомої непомірності застави для особи.

При цьому визначення розміру застави віднесено до виключної компетенції слідчого судді, з огляду на що доводи слідчого щодо можливості визначення застави підозрюваному у певному розмірі не є наперед прийнятною для слідчого судді.

Так, у відповідності до положень статті 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану.

При визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 з огляду на приписи статті 182 КПК України, слідчим суддею враховується спосіб життя останнього, зокрема систематичне вчинення злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин та отримання від цього прибутків, що в сукупності з доводами прокурора про масштаб його злочинних діянь свідчить про можливість виходу за розміри застави, визначені статтею 182 КПК України.

Також, слідчим суддею враховується та обставина, що ОСОБА_8 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одружений, через що вважає можливим визначити заставу хоча і з виходом за межі визначені статтею 182 КПК України, однак не у тому розмірі, що запропонований слідчим у поданому клопотанні, зменшивши його вдвічі, та визначити такий у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням положень частини третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя уважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, у разі внесення застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який діє з 11 вересня 2023 року до 07 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на строк до 07 листопада 2023 року на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

не відлучатися із міста Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

утриматися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, експертами, за виключенням випадків участі у проведенні слідчих дій, у цьому кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_8 про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_10

Повний текст ухвали оголошено

13 вересня 2023 року о 16 годині 00 хвилин.