УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000326 від 27.05.2023 року відносно:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копчак, Чадирлунзького району, Республіка Молдова, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого стороною обвинувачення клопотання, СУ ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 27.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що на території Одеської області було організовано незаконне переправлення чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яким заборонено за межі України під час військового стану через державний кордон України, шляхом залучення осіб які виконували роль водіїв, а саме на автотранспорті з м. Одеси безперешкодно перевозили чоловіків віком від 18 до 60 років, через транзитний автошлях «Маяки-Удобне» до смт. Татарбунари Одеської області, де на визначеному місці чекала особа на автомобілі, яка повинна була після доставити чоловіків віком від 18 до 60 років до меж кордону між Україною та р. Молдовою, де у вказаному місці вже чекала особа яка безперешкодно незаконно переводила осіб через межу кордону з території України на територію р. Молдови.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (відносно якого на теперішній час Болградським районним судом Одеської області розглядається протокол про адміністративне порушення за ст. 204-1 ч.1 КУпАП, а саме: незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України) за визначеною йому ролю у вищевказаній злочинній організації мав безперешкодно незаконно переводити осіб на територію Республіки Молдови.

Таким чином, за обставинами даного кримінального провадження ОСОБА_5 , ймовірно діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та відповідно розробленого плану, вирушив із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в напрямку меж кордону України з Республікою Молдовою, однак протиправні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були припинені працівниками правоохоронних органів на місці ймовірного скоєння злочину.

За викладених обставин, 14.07.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді від 10.08.2023 року продовжено строк досудового розслідування означенного кримінального провадження до 4 (чотирьох) місяців, а саме до 10.08.2023 року.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати вказаний запобіжний захід.

У судовому засіданні:

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного не заперечував проти застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, проте просив врахувати слідчого суддю тяжкий стан здоров`я ОСОБА_5 , який вже тривалий час знаходиться нас стаціонарному лікуванні з діагнозом: вогнепальне проникаюче сліпе кульове поранення поперекового відділу хребта, нижній глибокий пара парез до елегії в лівій нижній кінцівці, порушення функцій тазових органів за типом затримки.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Дослідвиши клопотання та надані матеріали провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що 14.07.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом проведення негласних слідчих (розшукових дій), а саме аудіо-, відео контролем відносно ОСОБА_10 ; протоколом проведення негласних слідчих (розшукових дій), а саме аудіо-, відео контролем відносно ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами затримання в порядку ст. 208 КПК Україна ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами обшуку автомомобілей, якими користувались під час вчинення кримінального правопорушення підозрювані ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколом обшуку приміщень за місцем проживання підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколом обшуку квартири, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_15 ; протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 ; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на надані слідчому судді матеріали, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на тому, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Аналізуючи вказаний ризик також в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя звертає увагу на наступне: в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний є громадянином Молдови, офіційно не працевлаштований та на теперішній час обґрунтовано підозрюється у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що вказує на той факт, що саме вказана діяльність є саме тією діяльністю, яка ймовірно приносила незаконний дохід підозрюваному.

Вищевикладене у своїй сукупності, на думку слідчого судді підтверджує наявність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у вигляді можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

Водночас, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 тривалий час перебуває на стаціонарному лікуванні та обмежений у вільному самостійному пересуванні, а тому приходить до переконання, що вищевказаний ризик хоча і існує в рамках даного кримінального провадження, проте є значно мінімізованим.

Крім того, з огляду на те, що підозрюваний ознайомлений з відповідним клопотанням про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та відповідними додатками, долученими до нього, в яких наявні протоколи допиту свідків, й відповідно в яких зазначені анкетні дані вказаних осіб, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_5 обвинувального акту до суду, свідки ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя приходить до переконання про достатність підстав для прийняття висновку щодо наявності ризику можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на вказаних осіб (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), з метою зміни ними своїх показів, в цілях подальшого уникнення підозрюваним передбаченої законом відповідальності.

Разом з тим, беручи до уваги важкий стан злоров`я підозрюваного та факт його перебування на стаціонарному лікуванні, слідчий суддя приходить до переконання, що встановлені ризики є незначними.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження ані в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання, ані прокурором у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 186, 193, 194, 196, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000326 від 27.05.2023 року відносно ОСОБА_5 (IUSIUMBELI PIOTR) задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 10.10.2023 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_14 , підозрюваним ОСОБА_13 , підозрюваним ОСОБА_15 , свідком ОСОБА_10 , свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_12 ;

- не відвідувати місця, а саме території територіальних громад, які межують з державним кордоном України;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1