Справа № 489/2372/21
Провадження № 1-кс/489/1073/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

02 серпня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000006 від 13.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про скасування арешту майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора у вказаному кримінальному провадженні про скасування арешту земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0013, розташованої поблизу міжміського автовокзалу та бару «Вояж» на вул. Пограничній ріг просп. Богоявленського у м. Миколаєві, яка перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради, накладеного ухвалою слідчого судді від 26.04.2021.

Прокурор до суду не з`явився, зазначивши у клопотанні про проведення судового засідання в його відсутність.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, а також враховуючи скорочені строки розгляду справ вказаної категорії, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що СД ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 13.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки площею 1400 кв. м з кадастровим номером :01:017:0013, розташованої поблизу міжміського автовокзалу та бару «Вояж» на вул. Пограничній ріг просп. Богоявленського у м. Миколаєві.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.04.2021 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0013, розташовану поблизу міжміського автовокзалу та бару «Вояж» по вул. Пограничній, ріг просп. Богоявленського, у м. Миколаєві, із забороною будь-яким особам пошкодження та проведення на ній будівельних робіт.

Арешт на вказане майно був накладений з метою його збереження як речового доказу по справі, оскільки таке майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, серед іншого, є доказом кримінального правопорушення. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 7 КПК України, однією із засад кримінального провадження є диспозитивність (ст. 26 КПК України), за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

При цьому, прокурор, за ініціативою якого був накладений арешт на спірну земельну ділянку, самостійно звернувся до суду з даним клопотанням, зазначивши про те, що на даний час відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на вищевказану земельну ділянку.

Крім того, з клопотання та доданих матеріалів вбачається, що на даний час земельна ділянка була повернута власнику Миколаївській міській раді.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на вказану земельну ділянку та що орган досудового розслідування не має потреби в зберіганні даного майна, що є підставою для скасування його арешту. Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику володіти вказаним майном.

У зв`язку з викладеним, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0013 (розташованої поблизу міжміського автовокзалу та бару «Вояж» по вул. Пограничній, ріг просп. Богоявленського, у м. Миколаєві), що перебуває у комунальній власності Миколаївської міської ради, який був накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.04.2021 у справі № 489/2372/21, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1