Справа №276/55/20
Провадження №1-кп/293/94/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000380 від 21.10.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черемошне Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний, розлученого, дітей неповнолітніх на утриманні не має, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз:

- вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.09.2021 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , засуджений Володарськ-Волинський районним судом Житомирської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Після відбування призначеного покарання, ОСОБА_4 умовно достроково звільнений 21.06.2019 з Коростенської виправної колонії №71, однак останній, маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Повторно, 20.10.2019 близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік домоволодіння АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна з домоволодіння ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений день та час, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помітні з боку власника та інших осіб, проник на територію вказаного домоволодіння, де підійшовши до приміщення погребу, шляхом зриву силою рук навісного замка, проник до його середини, звідки таємно помістив до білого поліпропіленового мішка, якого знайшов в середині приміщення погребу, 18 кілограмів картоплі сорту «Беллароза», вартістю 234 грн. 00 коп., 1 скляну банку аджики об`ємом 0,5 л. вартістю 50 грн. 00 коп., та 1 скляну банку огірків об`ємом 1 л. вартістю 122 грн. 50 коп., з якими почав виходити із середини погребу, але не зміг виконати усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений іншими особами, та через що, був змушений припинити свої злочинні дії.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 406 грн. 50 коп.

Повторно, 23.10.2019 близько 02 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік домоволодіння АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна з вищевказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений день та час, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помітні з боку власника та інших осіб, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де підійшовши до вхідних дверей приміщення веранди житлового будинку, за допомогою сили рук вирвав навісну металеву скобу, на якій був закріплений навісний замок, та таким чином проник до середини вказаного житлового будинку, де із середини спальної кімнати таємно викрав велосипед марки «Ardis» моделі «Либідь» бордово-сірого кольору, належний ОСОБА_6 , вартість якого, згідно проведеної незалежної оцінки, становить 1978 грн. 00 коп., та із викраденим велосипедом ОСОБА_4 покинув приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1978 грн. 00 коп.

Повторно, 26.10.2019 близько 03 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік торгівельного майданчику « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Древлянській, 18 в смт Хорошів Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна з вищевказаної території торгівельного майданчику, належного ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений день та час, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помітні з боку власника та інших осіб, проник на територію торгівельного майданчику « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_4 шляхом перелізання через металевий паркан. Перебуваючи на території вказаного торгівельного майданчика, ОСОБА_4 шляхом входу через незачинені вхідні двері до підсобного приміщення, проник до його середини, звідки таємно викрав надувний двоспальний матрац марки «Інтекс» з двома надувними подушками, вартістю 403 грн. 00 коп., пластикову бочку об`ємом 50 л., вартістю 223 грн. 00 коп., та садову лопату з дерев`яним держаком, вартістю 84 грн. 00 коп., належні ОСОБА_7 . З викраденим майном ОСОБА_4 покинув територію торгівельного майданчику «Союз», що по вул. Древлянській, 18 в смт. Хорошів Житомирської області.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 710 грн. 00 коп.

Повторно, 29.06.2019 близько 16 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який перебував неподалік домоволодіння розташованого по АДРЕСА_5 , виник злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна з вищевказаної території домоволодіння, належного ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в зазначений день та час, ОСОБА_4 переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони не будуть помітні з боку власника та інших осіб, проник на територію домоволодіння, що по АДРЕСА_5 . Перебуваючи на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 шляхом входу через незачинені вхідні двері до гаражного приміщення, проник до його середини, звідки таємно викрав бензопилу марки Husqvarna 340, в корпусі помаранчевого кольору, належну ОСОБА_8 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 2304 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше примішення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України.

Крім того ОСОБА_4 інкримінується крадіжка, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло,стовище та інше примішення, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті.

Показав, що дійсно в жовтні 2019 року вчинив крадіжку майна з домоволодіння в с.Топорище, а саме з погребу викрав картоплю та банки з консервацією в кількості, яка зазначена в обвинувальному акті, однак коли виходив із погреба був помічений та припинив свої дії. Також в жовтні місяці 2019 року вчиняв крадіжки майна, яке належить потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , а саме викрав велосипед, матрац з двома надувними подушками, садову лопоту з дерев`яним держаком, пластикову бочку та бензопилу. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суворо не карати.

Потерпілі у судове засідання не з`явились. Про дату час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. У матеріалах справи мають місце заяви потерпілих у яких вони просять справу розглядати у їх відсутності, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження, судом установлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд уважає безпосередньо досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого належними, допустимими та достовірними.

Сторони кримінального провадження не оспорювали фактичних обставин кримінального провадження, викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин, суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у інше приміщення, тому ці його дії суд кваліфікує ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Також суд уважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаних з проникненням у житло, сховище та інше приміщення та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальні засади призначення покарання визначені ст. 65 КК України. Даною нормою закону визначено, що суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за N 7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Таким чином при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, за місцем проживання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, розлучений, офіційно не працює.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, суд уважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі межах санкції статей, за якими кваліфікуються його діяння, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та неможливим обрати відносно нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Далі суд враховує положення ч. 1 ст. 70 КК України та остаточне покарання ОСОБА_4 уважає за необхідне визначити за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження 20.10, 23.10. 26.10, та 29.06.2019, тобто до ухвалення та набрання законної сили попереднім вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.09.2021 у справі №276/1512/19 що свідчить про наявність правових підстав для застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_4 остаточного до відбуття покарання, а саме за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань.

На переконання суду, визначення обвинуваченому такого покарання повністю відповідатиме ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

У кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового слідства ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 22.11.2019 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір можливої застави в 38420 грн. Строк тримання визначений ОСОБА_4 на 60 днів з моменту його затримання, тобто до 20.01.2020.

20.01.2020 із слідчого ізолятору при державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» ОСОБА_4 звільнено з підстав закінчення строку тримання під вартою.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного відбування покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.09.2021 у справі № 276/1512/19.

У строк покарання ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст. 72 КК України суд уважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням у період з 22.11.2019 по 20.01.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

V. Рішення щодо речових доказів

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394,395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання:

- за ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки .

2. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

3. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за попереднім вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.09.2021, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

4. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного відбування покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 02.09.2021 у справі № 276/1512/19.

5. Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення у період з 22.11.2019 по 20.01.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

6. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

7. Речові докази по справі:

- велосипед жіночого типу марки «Ардіс» моделі Либідь, сіро-бордового кольору,який переданий на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ;

- пластикову бочку об`ємом 20л., надувний матрац з двома надувними подушками марки «Intex», садову металеву лопату з дерев`яним держаком, які передані на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_7 - залишити ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Людмила ЛОСЬ