Справа № 953/4923/23
н/п 1-кс/953/4615/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001373 від 15.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

20.06.2023 о 11:48 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 15.06.2023 у період часу з 06:52 год. по 07:32 год. за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «INE-LX1», в чохлі чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A12», ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_6 ; банківську карту «Sportbank» № НОМЕР_7 , строк дії: 04/26, CVV-код: 203.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 від 15.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за фактом заволодіння невстановленими особами майном, шляхом обману.

В ході проведення 15.06.2023 в період часу з 06:52 год. по 07:32 год. обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «INE-LX1», в чохлі чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A12», ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_6 ; банківську карту «Sportbank» № НОМЕР_7 , строк дії: 04/26, CVV-код: 203.

Прокурор вказує, що вилучені предмети належать громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене 15.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор не з`явилася, викликалася належним чином. 21.06.2023 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала, просила про його задоволення. Також просила долучити до матеріалів клопотання заяву власника майна ОСОБА_4 , в якій останній не заперечує проти накладення арешту на вилучене у нього майно та копію постанови прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 від 15.06.2023 про виділення матеріалів досудового розслідування (а.с. 27-29).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 15.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 4).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2023 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 5-6).

Метою проведення обшуку слідчий суддя зазначив: відшукування та вилучення електронно інформаційних систем (мобільних телефонів, ноутбуків, персональних комп`ютерів, планшетів, серверів з камер відео спостереження, накопичувачів пам`яті різних типів та видів), банківських карток, чорнових записів.

15.06.2023 з 06:52 год. по 07:32 год. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі обшуку (а.с. 7-14).

Клопотання про арешт майна подано до поштового відділення 16.06.2023 та надійшло до суду 20.06.2023 о 11:48 год. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 15.06.2023, майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001421 від 15.06.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 23-24).

Постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 від 15.06.2023 виділено з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001421 від 15.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, оригінали та належним чином завірені копії документів в окреме провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу обшуку від 15.06.2023 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001373 від 15.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 15.06.2023 під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Huawei» моделі «INE-LX1», в чохлі чорного кольору, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A12», ІМЕІ-1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , в якому устаткована сім-карта мобільного оператора із номером: НОМЕР_6 ; банківську карту «Sportbank» № НОМЕР_7 , строк дії: 04/26, CVV-код: 203, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського рай онного управління № 1 ГУ НП в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1