АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №491/781/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 рокум.Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , вивчивши в порядку спрощеного провадження, в залі суду в місті Ананьїв Одеської області, без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2023 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дружелюбівка Ананьївського району Одеської області зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 15 червня 2023 року органом 5123, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , раніше не судимого,

-законний представник обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

-захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

-прокурори у кримінальному провадженні: прокурори Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

-потерпілий - ОСОБА_14 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Ананьївського районного суду Одеської області 04 липня 2023 року з Любашівської окружної прокуратури Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2023 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, громадянина ОСОБА_3 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи №491/781/23 призначення судді не відбулося у зв`язку з нестачею потрібної кількості суддів для розподілу справи.

17 липня 2023 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи справу №491/781/23 про було передано для розгляду судді Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ..

Матеріали справи за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №№0000093, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2023 року, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, громадянина ОСОБА_3 , містили, передбачене ч.ч.1, 3 ст.302 КПК України, клопотання прокурора про здійснення розгляду обвинувального акту щодо кримінального проступку в спрощеному провадженні.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року зазначене клопотання прокурора задоволено та прийнято рішення про здійснення розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 в порядку спрощеного провадження, а саме вивчення його та доданих до нього матеріалів протягом п`яти днів з дня їх надходження до суду і ухвалення вироку.

У відповідності до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивченням обвинувального акту встановлено, що в ході досудового розслідування було встановлено, що 21 травня 2023 року близько 15 години 56 хвилин ОСОБА_3 проходив поблизу домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_14 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне проникнення до огородженої території вище вказаного домоволодіння та до приміщення літньої кухні.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він порушує конституційне право на недоторканість житла, передбачене ст.30 Конституції України, реалізуючи протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до володіння особи, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер, та, ігноруючи вказану обставину, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх та бажаючи їх настання, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, не перебуваючи з ним у родинних зв`язках та ніколи не проживаючи у вказаному будинку, підійшов до паркану, що огороджує територію домоволодіння, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу, проник на територію огородженого домоволодіння, тим самим незаконного проник на територію приватного домоволодіння. В подальшому, знаходячись на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_3 , підійшовши до приміщення літньої кухні та будинку, шляхом підбору ключа намагався відчинити замок вхідних дверей, але йому це не вдалося та надалі перебував на території домоволодіння на протязі тривалого часу.

За наведених обставин стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконному проникненні до житла чи до іншого володіння особи.

У відповідності до частини 2 статті 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 , складеної в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , та законного представника ОСОБА_4 , ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, висловлює згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, повідомляє про ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та висловлює згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З заяви потерпілого ОСОБА_14 , вбачається, що він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, що під час вивчення обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 статті 65 КК України визначено, що суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення вчинене громадянином ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

При цьому, обставин, які, відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , при вивченні обвинувального акту не встановлено.

Частиною 1 статті 69-1 КК України визначено, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

При цьому, з матеріалів вбачається, що своїми діями ОСОБА_3 не заподіяв потерпілому матеріальну шкоду.

Санкцією частини 1 статті 162 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

При цьому, суд з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення громадянина ОСОБА_3 буде призначення йому покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 162 КК України, у вигляді штрафу.

Зазначеного висновку суд дійшов виходячи з того, що ОСОБА_3 є раніше не судимою особою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

З наведеного вбачається, що сума мінімального штрафу, який може бути призначено в якості покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, складає 850 гривень.

Враховуючи викладене, призначення громадянину ОСОБА_3 покарання у виді штрафу буде достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час дізнання та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні наявні речові докази, а саме, DVD-R диск в кількості 1 (одна) штука, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження в момент вчинення громадянином ОСОБА_3 кримінального проступку, а тому вказаний речовий доказ у відповідності до вимог ст.100 КПК підлягає зберіганню в матеріалах справи.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.366-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконному проникненні до іншого володіння особи, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілим та прокурором під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Речові докази - DVD-R диск в кількості 1 (одна) штука, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження, зберігати в матеріалах справи (а.с.20).

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші, заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ананьївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя: ОСОБА_1