Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8265/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна ОСОБА_3 , здійснений на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 27.04.2023 у справі № 758/4556/23, частково, а саме:

кошти в сумі 276500 грн;

файл - витяг з «Опендатабот», довідка про відкриття рахунку в AT «ПриватБанку, рішення №1 засновника від 09.03.2023, наказ №1 про початок виконання обов`язків, Договір підряду від 31.03.2023 та печатка ТОВ «СМ-Сфера», акт надання послуг - стосуються заснованої у березні 2023 року ОСОБА_3 ТОВ «СМ-Сфера»;

статут ТОВ «СМ-Техногруп» та печатка ТОВ «СМ-Техногруп»;

видаткові накладні № 122 від 07.04.2023 та рахунок № 122 від 03.04.2023 від ФОП « ОСОБА_6 » на товар - сонячні панелі для на ТОВ «СМ-Сфера»;

копія свідоцтва на знак товарів і послуг належного ОСОБА_3 ;

папка (зеленого кольору з наліпкою «Банк»): договір купівлі-продажу з «ТК Воловець»; договір з «Тека-О», видаткові накладні від постачальника ТОВ «Юнайтед Тайере» на 44 аркушах за період з 2021 року по 2023 роки, акти надання послуг ТОВ «МАС-КОМ» на 20 арк. за період з 2020 року по 2023 рік;

папка швидкозшивач (темно-зеленого кольору, з наліпкою «розблокировка ПН») з 12 файлами з документами ТОВ «ТМК Ірбіс», ТОВ «Ді-Енерджі» у період з 2020-2021 роки: робочі документи господарської діяльності ТОВ «СМ-Техногруп» з ТОВ ТМК «Ірбіс» для податкової інспекції для розблокування податкових накладних;

папка (темно-зеленого кольору, з написом «Рахунки») на 94 арк. з вхідними документами від постачальників за період з 01.01.2022 по 2023 рік.

В обґрунтування клопотання представник зазначив, що 27 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 було задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва від 24.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, та накладений арешт на кошти та майно ОСОБА_3 , як володільця тимчасово вилученого 19.04.2023 під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що прокурором не надано жодних належних та допустимих доказів про те, що грошові кошти є предметом злочинної діяльності або об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, документи господарської діяльності, печатки, реєстраційні документи, жодним доказом не стосуються можливих обставин кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.09.2021 та не підтверджують відношення до спільної господарської діяльності ТОВ «СМ-Техногруп» із зазначеними в судовій ухвалі: ТОВ «Дінадіс» та Мед-Ексім», ТОВ «Електрик Системе ЛТД», ТОВ «Компанія «Електрик Системе», ТОВ «Сервіс Центр ТК», ТОВ «Кооп Трейдинг», ТОВ «Азбука Консалт», а за матеріалами справи: ТОВ «Люкс-Енерджи», ТОВ «Вотер Стрім», ТОВ «Нью Лоджик», ТОВ «Hop-Ест Агро», ТОВ «Мейнпак», ТОВ «Джубл СНГ», ТОВ «Спеценергоінформ».

На час арешту майна, ОСОБА_3 не перебував та не перебуває на даний час у процесуальному становищі, як підозрюваний, обвинувачений або свідок у кримінальному провадженні, проте судом необгрунтовано вирішено питання про обмеження його права на належне йому майно.

Представник власника майна в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Слідчии? суддя, заслухавши адвоката, прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 03.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України.

27 квітня 2023 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/4556/23 було задоволено клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва від 24.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000210 від 03.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.191 КК України, та накладений арешт на кошти та майно ОСОБА_3 , як володільця тимчасово вилученого 19.04.2023 під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52).

З викладеного вище слідчий суддя робить висновок, що заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними до мети їх застосування.

Разом з тим, доводи заявника не знайшли свого об`єктивного підтвердження в матеріалах справи, а також під час судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із завдань кримінального провадження, беручи до уваги ознаки складу кримінального правопорушення за фактом якого здійснюється досудове розслідування, а також факт не доведення необґрунтованості застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, як і ненадання доказів того, що відпала потреба у вказаному арешті, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим.

Також, слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 28.07.2023.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1