465/1923/18
1-кс/465/871/23
У Х В А Л А

іменем України

27.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18,-

в с т а н о в и в :

22.06.2023 року в порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18 про обвинувачення ОСОБА_4 ч.2 ст.185 КК України.

В обґрунтування заяви про самовідвід зазначає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000488 від 13 лютого 2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України поступив до Франківського районного суду м. Львова 06 квітня 2018 року (вх. № 8234) від заступника керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 та відповідно до Протоколу та Звіту про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 06.04.2018 року, справу передано судді ОСОБА_6 .

Згідно з Протоколом та Звітом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2019 року, судову справу передано судді ОСОБА_7 .. Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 3 від 13. 05. 2019 року та Розпорядження керівника апарату суду № 55/р від 14 травня 2019 року. Разом з тим, судова справа до 17. 09. 2019 року не була прийнята до провадження суддею ОСОБА_7 , а відтак відбувся повторний її розподіл.

Відповідно до Протоколу та Звіту повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2019 року, судову справу передано судді ОСОБА_8 . Підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 6 від 17. 09. 2019 року та Розпорядження керівника апарату суду №110/рвід 25.09. 2019 року.

Судова справа прийнята суддею ОСОБА_8 до провадження 07.10.2019 року з призначенням підготовчого судового засідання на 24 січня 2020 року. Починаючи з 27 квітня 2020 року до 04 березня 2022 року справа суддею ОСОБА_8 до судового розгляду не призначалася.

Разом з тим, повторний розподіл судової справи № 465/1923/18 (судове провадження 1-кп/465/74/19) судді ОСОБА_8 , що відбувся 25 вересня 2019 року, відбувся шляхом втручання в АСДС Франківського районного суду м. Львова, у спосіб виключення трьох суддів з розподілу, а саме: суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 з приміткою « відсутня спеціалізація», що не відповідало і не відповідає дійсності, оскільки у Франківському районному суді м. Львова «спеціалізація», за виключенням по неповнолітніх, відсутня.

Крім того, у Звіт внесено неправдиві дані щодо підстав виключення з розподілу суддю ОСОБА_6 , а саме як таку, що: « зайнята згідно табелю (відпустка менше 14 днів, заборона призначення перед «відпустка менше 14 днів»), оскільки це суперечить рішенню зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 3 від 13. 05. 2019 року та Розпорядженню керівника апарату суду № 5 5/р від 14 травня 2019 року щодо повторного перерозподілу судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_6 .

У подальшому судова справа № 465/1923/18 (судове провадження 1- кп /465/373/23) від судді, якого було визначено у незаконний спосіб, була призначена до повторного автоматизованого розподілу та відповідно до Протоколу і Звіту повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 лютого 2023 року, від судді ОСОБА_8 передана судді ОСОБА_3 , який попередньо виключався від участі в розподілу даної справи як суддя, у якого відсутня спеціалізація.

У той же час, підставою для повторного автоматизованого розподілу справи стало Рішення зборів суддів Франківського районного суду м. Львова № 1 від 16.01.2023 року та Розпорядження керівника апарату суду № 607/Р від 23 лютого 2023 року.

Вказує, що факт передачі судової справи від судді, що був визначений у незаконний спосіб, розширює обставини неправомірності розподілу цієї справи судді ОСОБА_8 , а саме шляхом поширення неправомірності розподілу і передачі справи від нього, судді ОСОБА_8 , іншому судді, в даному випадку судді ОСОБА_3 . Зазначене у повній мірі відповідає доктрині плодів отруйного дерева (Fruit of the Poisonous Tree) в частині хронології подій.

Достеменно встановивши факт порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення судді для розгляду справи, дана обставина, відповідно до ст. 80 КПК України, зобов`язує заявити самовідвід. Просить заяву задоволити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд вважає, що така, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічно, ч.1 ст.21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Законодавець чітко регламентував у ст.75 КПК України, обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

При цьому, заява про відвід (самовідвід) повинна бути вмотивованою, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справі «Білуха проти України» суд, який здійснює провадження по справі повинен бути безстороннім.

Відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Декларації прав людини повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п.44. та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії» від 07.08.1996 року).

Водночас, ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого на XI з`їзді суддів України 22.03.2013 року зазначає, що: «Неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді».

Згідно з п.1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року N2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Судом встановлено, що 06.04.2018 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2018 року справу № 465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_6 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019 року, справу №465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_7 . Підставами для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стали рішення зборів суддів, №3 від 13.05.2019 р. та розпорядження керівника апарату №55/Р від 14.05.2019 р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року, справу №465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_8 . Підставами для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стали рішення зборів суддів, №6 від 17.09.2019 року та розпорядження керівника апарату від 25.09.2019 року №110/Р.

23.02.2023 року на підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказане кримінальне провадження було передано для розгляду судді ОСОБА_3 .

Як слідує зі згаданого вище розпорядження керівника апарату суду №607/Р в обґрунтування необхідності проведення повторного автоматизованого розподілу вказаної судової справи, покликалась на увільнення судді ОСОБА_8 від виконання обов`язків з 09.03.2022 року в зв`язку з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗСУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року ) на виконання рішення зборів суддів № 1 від 16.01.2023 року та подання помічника судді ОСОБА_11 № 7/23 від 21.02.2023 року, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи.

Згідно положень п.2.3.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджену рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ у інших передбачених законом випадках, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ (в тому числі і у випадку обрання щодо судді запобіжного заходу з покладанням на нього обов`язків, які унеможливлюють здійснення ним правосуддя або участь у розгляді судових справ, та/або у випадку ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя).

Так, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддям, 23.02.2023 року справу №465/1923/18 передано для розгляду судді ОСОБА_3 .

Підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи стали інші обставини, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, що може мати наслідком порушення строку розгляду, передбаченого відповідним процесуальним законом, згідно розпорядження керівника апарату ОСОБА_10 №607/Р від 23.02.2023, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час винесення розпорядження, жодним чином не було порушено пункти Положення про автоматизовану систему документообігу суду та повторний розподіл судової справи щодо ОСОБА_4 був проведений з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства, що, в свою чергу, свідчить про безпідставність та необґрунтованість доводів заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Окрім того, суд наголошує на той факт, що кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України передано для розгляду судді ОСОБА_3 23.02.2023 року.

Натомість, самовідвід ним заявлений лише 22 червня 2023 року, в той час, як обставини, на які він посилається, обґрунтовуючи свій самовідвід, існували протягом цього періоду часу та не розцінювалися ним як такі, що перешкоджають розглядати справу.

Враховуючи законність повторного розподілу судової справи між суддями, суд не приймає до уваги всі інші доводи заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, вважає, що ним не доведено наявність обставин, які б могли викликати сумніви в його неупередженості та унеможливлювали ухвалення об`єктивного рішення у справі.

Отже, враховуючи відсутність підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 та приймаючи до уваги той факт, що підстави, зазначені в заяві не викликають сумнів в його неупередженості, оскільки жодних порушень розподілу судової справи не встановлено, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.35, 75, 76, 80, 81, 371,376 КПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід у справі №465/1923/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1