ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/370/23 Справа № 708/935/22 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, якою клопотання прокурора задоволено, та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_8 , на строк 60 днів, а саме до 08 червня 2023 року включно, без внесення розміру застави, -

в с т а н о в и л а :

03.11.2022 року до Чигиринського районного суду Черкаської області з Черкаської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001083 від 13 червня 2022 року відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування та на стадії судового розгляду вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 утримується під вартою.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 14 квітня 2023 року включно, без внесення розміру застави.

У судовому засіданні суду першої інстанції прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , який обгрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, строком на два місяці, зазначивши, що строк дії попередньої ухвали продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується, але на даний час не закінчилися і продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину по ч. 1 ст. 115 КК України, за який безальтернативно передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та у вчиненні умисного тяжкого злочину по ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, даний злочин зумовлений тяжкими наслідками для потерпілої особи у вигляді смерті та її близьких родичів у вигляді моральних страждань та матеріальних витрат, а тому під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, працюючи в органах Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виконуючи свої посадові обов`язки, досконало знаючи методи та спосіб досудового розслідування кримінального провадження, збирання доказів може особисто чи опосередковано негативно впливати на хід судового розгляду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки знає адреси їх місця проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій тощо.

Окрім того, кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , мають високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки скоєні службового особою правоохоронного органу, яка повинна мати високі моральні якості, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків, справедливістю та непідкупністю особисто суворо додержуватися вимог закону, сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, а кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , спрямоване проти життя особи.

Зазначила, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе уникнути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, клопотання прокурора задоволено, та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 , на строк 60 днів, а саме до 08 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просять:

1). Скасувати ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.04.2023 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2). Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту;

Вважає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував всі обставини справи, та те, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Додає, що до обвинуваченого цілком можливим було б застосувати домашній арешт або особисте зобов`язання, не порушуючи норми КПК України. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом.

Підозрюваному ОСОБА_8 було інкриміновано вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, хоча досі слідством не доведено його безпосередню причетність до вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 115 та ч.1 ст. 263 КК України.

Вважає, що такі дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, з процесуальних документів не зрозуміло обгрунтованість підозри у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115 та ч.1 ст. 263 КК України.

До клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою.

Наголошує, що беручи до уваги те, що підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, має на утриманні двох малолітніх дітей, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами вважає утримання ОСОБА_8 під вартою незаконне, жоден ризик передбачений ст. 177 КК України не доведений.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину по ч. 1 ст. 115 КК України, за який безальтернативно передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, та у вчиненні умисного тяжкого злочину по ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, даний злочин зумовлений тяжкими наслідками для потерпілої особи у вигляді смерті та її близьких родичів у вигляді моральних страждань та матеріальних витрат, а тому під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, працюючи в органах Головного управління Національної поліції в Черкаській області та виконуючи свої посадові обов`язки, досконало знаючи методи та спосіб досудового розслідування кримінального провадження, збирання доказів може особисто чи опосередковано негативно впливати на хід судового розгляду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки знає адреси їх місця проживання, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій тощо.

Окрім того, кримінальні правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , мають високий ступінь суспільної небезпеки, оскільки скоєні службового особою правоохоронного органу, яка повинна мати високі моральні якості, поєднувати виконання своїх професійних обов`язків, справедливістю та непідкупністю особисто суворо додержуватися вимог закону, сприяти своєю діяльністю утвердженню верховенства закону, а кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , спрямоване проти життя особи.

05.04.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляд тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не зможе уникнути встановлені ризики, у зв`язку з чим застосування будь-якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є недоцільним. Зазначені ризики, які існували на час застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування, актуальними, станом на час розгляду даного клопотання вони не зменшились та не перестали існувати.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 досконало знаючи методи та спосіб ведення досудового розслідування кримінального провадження, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід судового розгляду, та через прохання, погрози або іншим шляхом щодо знищення, приховання або спотворення документів та речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинятиме такі дії, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні суду першої інстанції 10.04.2023 року прокурор ОСОБА_6 підтримала подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вказав, що ризики, які слугували підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів обвинуваченим, не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а тому дійсно існує ризик переховування від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, колегією суддів встановлено, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом першої інстанції під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку колегії суддів, обвинувачений, не перебуваючи під вартою, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, загрожуючи їхньому життю та здоров`ю, а також з метою уникнення кримінальної відповідальності може ухилятися від явки до суду, відсутні об`єктивні відомості щодо неможливості утримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, про наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу також свідчить наступна обставина як тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні злочину в якому він обвинувачується, оскільки ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, тому є підстави вважати, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не нададуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що є достатньо підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які би свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та не доведено обвинуваченим та його захисником.

Доводи апелянта про процесуальні порушення під час розгляду клопотання прокурора, є необґрунтованими, оскільки при розгляді даного клопотання суд керувався положеннями ст.. 331 КПК України, щодо обрання запобіжного заходу під час судового розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням вимог ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.

Враховуючи указане вище та керуючись ст. ст.177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Чигиринського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, якою клопотання прокурора задоволено, та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_8 , на строк 60 днів, а саме до 08 червня 2023 року включно, без внесення розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді -