Справа № 947/1103/23
Провадження № 1-кс/947/9075/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000759 від 02.11.2022 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Токуз, Каушанського району, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000759 від 02.11.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання, в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Досудовим розслідування встановлено, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022, оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. В подальшому строк проведення зазначеної мобілізації продовжено на 90 діб.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995.

Разом з тим, статтею 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Відповідно до ст. 9 Закону «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством.

Пункт пропуску через державний кордон України це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

У відповідності до ст. 11 Закону «Про державний кордон України», особи, транспортні засоби, вантажі та інше майно, що перетинають державний кордон України, підлягають прикордонному і митному контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.11.2009 № 1710-VI «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Досудовим розслідуванням установлено, що в вересні 2022 року, більш точний час слідством не встановлений, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 , після введення Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України воєнного стану і розуміючи заборону виїзду з території України особам чоловічої статі у віці від 18 до 60 років, прийняв для себе рішення організувати незаконне переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, за грошову винагороду.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до незаконної наживи, вирішив створити і очолити організовану злочинну групу, спрямовану на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, добре розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, достовірно знаючи, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України запроваджено військовий стан, організував діяльність, метою якої є незаконне переправлення осіб через державний кордон України та розробив відповідний злочинний план, який передбачав: через невстановлених осіб, поширення в системі обміну миттєвими повідомленнями «Телеграм» інформації щодо надання послуг щодо законного, на-пів законного та незаконного переправлення через державний кордон України, підшукуванні та вербуванні осіб, які бажають залишити територію України через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, яким тимчасового обмежено право на виїзд з України, організація перевезення вказаних осіб до місць незаконного перетину державного кордону, підшуканні та наданні місця для очікування, спостереження за прикордонними загонами.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, особам яким тимчасового обмежено право на виїзд з України, потребує залучення інших осіб, які будуть виконувати вказівки організатора щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, мають бути об`єднанні загальною метою отримання незаконного прибутку залучив у вересні 2022 року, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, до злочинної діяльності ОСОБА_9 , громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 , обравши місцем незаконного перетину державного кордону с. Петрівка, Болградського району, Одеської області.

До складу організованої та керованої ОСОБА_7 групи добровільно, керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, у вересні 2022 року, більш точний час слідством не встановлений, увійшли ОСОБА_9 , виконував функції виконавця незаконного переправленням осіб, громадянин Республіки Молдова ОСОБА_6 , якого ОСОБА_7 , залучив в якості виконавця, та невстановлених осіб, яких ОСОБА_7 , залучив в якості виконавців. Встановлено, що ОСОБА_9 , та громадянин Республіки Молдова, ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, маючий прямий умисел, усвідомлюючи злочинну діяльність надали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності під безпосереднім керівництвом ОСОБА_7 .

В результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом ОСОБА_7 попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним переправленням осіб через державний кордон України, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та установили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання.

Зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_7 , у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.

Для досягнення спільної мети, незаконного збагачення за незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску розмістили у вересні 2022 більш точну дату вході досудового розслідування не встановлено, за допомогою невстановлених під час досудового розслідування осіб, повідомлення «телеграм бот https://t.me/DONALDPASTBAS» про можливість перетнути державний кордон України поза межами пунктів пропуску за грошову винагороду, тим самим підшукавши осіб які бажають незаконно перетнути державний кордон України.

Місцем незаконного перетину кордону визначено с. Петрівка, Болградського району, Одеської області.

Відповідно до розподілу ролей у злочинній групі:

ОСОБА_7 обравши собі роль керівника та безпосереднього виконавця організованої групи: розробив план незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза пунктом пропуску на територію Республіки Молдова та з території Республіки Молдова на територію України, який довів до відома інших учасників групи, здійснив підбір учасників злочинної групи з числа осіб, які мають у володінні транспортні засоби, а також які проживають та мають у власності нерухоме майно у прикордонній смузі, шляхом координації діяльності виконавців контролював доставлення осіб, що бажають незаконно перетнути державний кордон, безпосередньо надавав приміщення для їх розташування, підшукував інших осіб, які сприяли вчиненню злочинів із мешканців Болградського району Одеської області.

Визначив схему реалізації злочинного плану, керував діями всіх учасників по незаконному переправленню осіб через державний кордон України, шляхом надання вказівок та порад та безпосередньо переводив поза межами пункту пропуску осіб, які бажали перетнути державний кордон України до місця перетину державного кордону.

ОСОБА_9 , погодившись на пропозицію ОСОБА_7 бути виконавцем організованої групи, згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, телефонував за наданими невстановленими особами, номерами мобільних телефонів та домовлявся про зустрічі, а також збирав осіб, яких необхідно незаконно переправити через державний кордон України та осіб, яких вже незаконно переправили через державний кордон України з території Республіка Молдова, на території Одеської області, та доставляв останніх на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser» д.з. НОМЕР_1 з причепом д.з. НОМЕР_2 до місць їх тимчасового перебування за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Також, ОСОБА_9 , діючи відповідно відведеної йому ролі та згідно розробленого плану, виконуючи вказівки ОСОБА_7 , з метою конспірації інструктував осіб, яких планувалось незаконно переправити через державний кордон, а також ховав у причепі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» д.з. НОМЕР_2 вказаних осіб, з метою недопущення виявлення останніх, працівниками поліції та Державної прикордонної служби України.

Як член організованої групи отримував частину грошової винагороди.

ОСОБА_6 погодившись на пропозицію ОСОБА_7 бути виконавцем організованої групи, згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, телефонував за наданими невстановленими особами, номерами мобільних телефонів та домовлявся про зустріч, а також збирав осіб, яких необхідно незаконно переправити через державний кордон України на території Республіки Молдова яких доставляв на автомобілі марки «DACIA DUSTER» д.з. Республіки Молдова « НОМЕР_3 » до місця перетину державного кордону, а також безпосередньо сам зустрічав незаконно переправлених осіб на території Республіки Молдови, сприяв у виготовленні документів щодо проходження державного кордону у невизнаній Придністровській молдавській Республіці.

Як член організованої групи отримував частину грошової винагороди.

Таким чином, учасники очолюваної і керованої ОСОБА_7 організованої групи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , та невстановлені особи, вчинили на території України ряд тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним переправлення осіб через державний кордон України, при наступних обставинах:

Досудовим розслідування встановлено, що у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник корисливий умисел на організацію незаконного переправлення осіб чоловічої статті, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, через державний кордон України до Республіки Молдова та осіб, які намагаються незаконно перетнути державний кордону України, з метою незаконного збагачення.

З метою реалізації свого прямого умислу на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці залучив до вчинення злочину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, повідомивши останнім план вчинення злочину, після чого, останні надали свою згоду на його вчинення.

Так, на виконання загального плану вчинення злочину, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 , підшукав громадянина Іраку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_10 , 06.09.2022 приблизно о 10:00 годині прибув до автовокзалу, що розташований в м. Каушани, Каушанського району, Республіки Молдова, куди в свою чергу прибув ОСОБА_6 , разом із невстановленою особою на транспортному засобі марки «DACIA DUSTER» д.з. Республіки Молдова « НОМЕР_3 », які приблизно о 13 годині 06.09.2022 доставили ОСОБА_10 до ділянки державного кордону України з Республікою Молдова, на околиці села Тараклія, район прикордонного знаку НОМЕР_4 , де його чекав ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Toyota Rav 4» д.з. НОМЕР_5 , з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_10 , через державний кордон України та Республіки Молдова.

Прибувши до зазначеного місця, ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_10 про необхідність подальшого пересування у бік державного кордону та перетинати державний кордону України на території якої знаходився ОСОБА_7 , а також що за вказану послугу ОСОБА_10 має передати ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 400 доларів США. Після передачі грошових коштів, ОСОБА_10 , виконуючи надані вказівки ОСОБА_6 , вийшов із транспортного засобу та попрямував до державного кордону України де знаходився ОСОБА_7 , який його зустрів та наказав останньому сісти до автомобіля марки «Toyota Rav 4» д.з. НОМЕР_5 , який знаходився біля лінії державного кордону України та Республіки Молдова, на території України.

В подальшому, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, використовуючи автомобіль марки «Toyota Rav 4» д.з. НОМЕР_5 , яким керував ОСОБА_7 , будучи обізнаними із способами та порядком перевірки транспортних засобів співробітниками правоохоронних органів та Державної прикордонної служби України, наказав ОСОБА_10 , сховатись у салоні транспортного засобу «Toyota Rav 4» д.з. НОМЕР_5 з метою недопущення виявлення вказаної особи, працівниками поліції та Державної прикордонної служби України та доставив його до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , за вказану послугу ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 600 доларів США.

В подальшому після передачі грошових коштів ОСОБА_7 , до його місця його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , прибув ОСОБА_9 , який з метою реалізації злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_7 злочину в складі організованої групи використовуючи автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» д.з. НОМЕР_1 , перебуваючи за кермом вказаного транспортного засобу, будучи обізнаними із способами та порядком перевірки транспортних засобів співробітниками правоохоронних органів та Державної прикордонної служби України, наказав ОСОБА_10 , сховатись спочатку у багажнику, а потім у салоні транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» д.з. НОМЕР_1 з метою недопущення виявлення вказаної особи, працівниками поліції та Державної прикордонної служби України та доставив його до смт. Сарата Білгород-Дністровського району, Одеської області.

Цього ж дня, ОСОБА_10 був викритий працівниками Державної прикордонної служби України, та затриманий в місці прикордонного наряду «Прикордонний патруль» під умовною назвою «Удобне», коли знаходився в рейсовому автобусі сполученням «Сарата-Одеса».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, організованою групою, з корисливих мотивів.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання загального плану вчинення злочину, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кородон України, за попередньою змовою групою осіб, разом із невстановленою особою через мобільний додаток «телеграм бот https://t.me/DONALDPASTBAS» почав здійснювати пошук чоловіків, через яким на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїзд за межі країни, та які мають намір виїхати за межі території України поза пунктами пропуску.

В ході зазначеного, ОСОБА_7 , за допомогою невстановленої особи підшукав ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , яким повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 4500 доларів США з кожного, ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 , яким повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 3000 доларів США, за кожного, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_9 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 3000 доларів США та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_10 , якому повідомив про можливість перетину державного кордону поза пунктом пропуску за грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , погодились на запропоновані умови невстановленої особи, та виконуючи вказівки останнього, 15.09.2022 приблизно о 10:00 годині прибули на автомобілі до магазину «АТБ», що розташований за адресою: провулок Маяцький 2а, у с. Великий Дальник, Одеського району, Одеської області. Окрім цього, до вказаної адреси прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 .

У свою чергу ОСОБА_7 , запропонував своєму знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на належному йому транспортному засобі «Toyota Land Cruiser» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , зустріти вказаних осіб біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та доставити їх за адресою проживання ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_2 .

Діючи в складі організованої ОСОБА_7 групи та іншими особами за попередньою домовленістю о 10:00 годині, ОСОБА_9 зустрів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 біля магазину «АТБ», що розташований за адресою: пров. Маяцький 2а, в с. Великий Дальник, Одеського району, Одеської області, та будучи обізнаними із способами та порядком перевірки транспортних засобів співробітниками правоохоронних органів та Державної прикордонної служби України, наказав останнім, сховатись у причепі транспортного засобу «Toyota Land Cruiser» з метою недопущення виявлення вказаних осіб, працівниками поліції та Державної прикордонної служби України та доставив їх до місця мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебував ОСОБА_7 та ОСОБА_16 , який прибули до адреси мешкання ОСОБА_7 , самостійно.

При цьому, попередньо було обумовлено, що грошові кошти, які знаходяться у ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мають передаватись за незаконний перетин державного кордону України на території Республіки Молдова, особі яка їх має зустріти.

В подальшому, ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , використовуючи автомобіль марки «Volkswagen Т4» д/з НОМЕР_6 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 доставив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до ділянки державного кордону, розташованого поблизу села Петрівка Болградського району Одеської області, де їх чекав ОСОБА_6 , який на автомобілі марки «Dacia Duster» д/з реєстрації Республіка Молдова НОМЕР_3 , незаконно перетнув Державний кордон України, з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , через державний кордон України до Республіки Молдова.

Прибувши до зазначеного місця, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , про необхідність подальшого пересування у бік державного кордону в пішому порядку та пересідати до автомобіля марки «Dacia Duster» д/з реєстрації Республіка Молдова НОМЕР_3 яким керував ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , виконуючи надані вказівки ОСОБА_7 , вийшли із транспортного засобу та попрямували до автомобіля марки «Dacia Duster» д/з реєстрації Республіка Молдова НОМЕР_3 , який знаходився приблизно 30 м від лінії державного кордону України та Республіки Молдова.

Однак, зазначені незаконні дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були викриті працівниками правоохоронних органів, після чого останні затримані на місці події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 Кримінального кодексу України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, організованою групою, повторно, з корисливих мотивів.

В ході досудового розслідування встановлено, що гр.Республіки Молдова ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.2022 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.332 КК України, та обрано запобіжний захід слідчим суддею Малиновського РС м.Одеси у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.

19.09.2022 підозрюваний ОСОБА_6 , після внесення застави, повідомив про місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому в ході досудового розслідування, встановлено, що 20.09.2022 підозрюваний ОСОБА_6 , затриманий уповноваженими особами Республіки Молдова, на території Каушанського району, Республіки Молдова за незаконний перетин кордону, після чого останнього було поміщено до ІТТ на 72 години.

28.09.2022 працівниками УСР в Одеській області ДСР НПУ перевірено адресу, яку повідомив ОСОБА_6 , за якою має проживати, в ході перевірки встановлено, що будинку за адресою: АДРЕСА_4 не існує, та отримано довідку із Перемогівського старостинського округу Бородінської селищної ради Болградського району, Одеської області, згідно якої будинок по АДРЕСА_4 округу зруйнований.

Крім цього, на виклики слідчих ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Одеській області не з`явився.

02.11.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, який доручено співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ.

02.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, зупинено, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022, встановлено, що УСР в Одеській області ДСР НПУ заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» №13/55/114-2022 від 12.12.2017 щодо розшуку та затримання підозрюваного ОСОБА_6 .

05.12.2023 ОСОБА_6 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів, а саме повідомлення надіслане за місцем мешкання ОСОБА_6 до Республіки Молдова, разом із перекладом на румунську мову поштою.

Підозрюваний ОСОБА_6 документований паспортом громадянина Республіка Молдова НОМЕР_7 .

В ході проведення заходів по розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , останній перебуває на території Республіка Молдова, відповідно до рапорту УСР в Одеській області ДСР НПУ та копії затримання уповноваженими особами Республіки Молдова, на території Каушанського району, Республіки Молдова за незаконний перетин кордону.

13.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено у міжнародний розшук.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Захисник в судовому засіданні заперечував, щодо клопотання сторони обвинувачення. Просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, яку вручено останньому під особистий підпис того ж дня.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси 17.09.2022 рокуОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень.

19.09.2022 підозрюваний ОСОБА_6 , після внесення застави, повідомив про місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . В подальшому в ході досудового розслідування, встановлено, що 20.09.2022 підозрюваний ОСОБА_6 , затриманий уповноваженими особами Республіки Молдова, на території Каушанського району, Республіки Молдова за незаконний перетин кордону, після чого останнього було поміщено до ІТТ на 72 години.

02.11.2022 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, який доручено співробітникам УСР в Одеській області ДСР НПУ.

02.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, зупинено, у зв`язку з переховуванням підозрюваного від органів досудового розслідування.

05.12.2023 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.332 КК України за кваліфікуючими ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництва такими діями, сприянні їх вчиненню порадами та вказівками, наданням засобів, вчинених щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів, яке надіслане за місцем мешкання ОСОБА_6 до Республіки Молдова, разом із перекладом на румунську мову поштою.

При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку і права слідчого (прокурора) відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу об`єктивних причин. В свою чергу, слідчим та прокурором було вчинено всі можливі, передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Таким чином, ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України вручено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ч.1 та ч.2 ст.135 КПК України), а враховуючи те, що згідно ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, за такого слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000759 від 02.11.2022. Таким чином на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_6 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України, не досліджуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_6 повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України вручені у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_6 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України, не досліджуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з роз`ясненням Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ відповідно до статті 84 Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу AG-2011-RES-07, публікацію циркулярного розшукового повідомлення про міжнародний розшук особи з метою її арешту та подальшої екстрадиції має бути погоджено з центральним органом щодо видачі (екстрадиції) та Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку передбаченому чинним законодавством.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

13.07.2023 підозрюваного ОСОБА_6 постановою слідчого оголошено у міжнародний розшук.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Так, в ході проведення заходів по розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що останній перебуває на території Республіка Молдова, відповідно до рапорту УСР в Одеській області ДСР НПУ та копії затримання уповноваженими особами Республіки Молдова, на території Каушанського району, Республіки Молдова за незаконний перетин кордону.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування.

В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеними.

Враховуючи наведені правові норми та в результаті дослідження матеріалів провадження за клопотанням слідчого, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,та наявність відповідно оформленої постанови слідчого про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає доведеним факт оголошення підозрюваного ОСОБА_6 в міжнародний розшук, що в сукупності з наявним ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, являється підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, виходячи із досліджених матеріалів, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості його тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз.6 ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000759 від 02.11.2022 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

За відсутності підозрюваного обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити останнього до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1