Справа № 513/756/23
Провадження № 1-кс/513/13/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

про арешт майна

06 червня 2023 року слідчий суддя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернулась до слідчого судді Саратського районного суду Одеської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: 2 (дві) купюри зеленого кольору номіналом по 100 Євро з написом «Souvenir», які поміщено до сейф-пакету №INP1007853 «Національна поліція України» та опечатано, та в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 01.06.2023 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що 01.06.2023 року до чергової частини відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Ярославка, Білгород- Дністровського району Одеської області про те, що в грудні 2022 року невстановлена особа, шляхом зловживання довірою заволоділа його грошовими коштами, чим спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 4 500 гривень. За даним фактом 01.06.2023 року внесені відомості до ЄРДР за №0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 01.06.2023 року в період часу з 16:15 год. по 16:30 год. протоколом тимчасового вилучення у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене наступне майно: 2 купюри зеленого кольору номіналом по 100 Євро з написом «SOUVENIR». Вказані купюри поміщено до сейф-пакету № ІNP1007853 «Національна поліція України» та опечатано. Під час проведення дізнання було встановлено, що 28.05.2023 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець с. Ярославка Білгород-Дністровського району Одеської області, не маючи наміру повертати гроші взяті у борг, в грудні 2022 року, у місцевого мешканця с. Ярославка та по сумісництву свого знайомого, ОСОБА_6 , зловживаючи його довірою та враховуючи, що він із потерпілим перебуває у дружніх відносинах, передав останньому 2 купюри зеленого кольору, номіналом по 100 Євро, з написом «SOUVENIR», котрі заздалегідь придбав, за для повернення боргу, після чого вибіг з будинку потерпілого. 01.06.2023 року тимчасово вилучене майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному проваджені №0000031, оскільки є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Дане майно має значення у кримінальному провадженні як предмет вчинення злочину і служить доказом у справі.

З урахуванням ст.170 КПК України, начальник сектору дізнання відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , просить задовольнити клопотання. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання просить проводити без повідомлення власника вказаного майна.

В судове засідання прокурор та начальник сектору дізнання не з`явилися, разом з тим останньою направлено до суду клопотання у якому вона просить клопотання про арешт майна задовольнити та розгляд клопотання проводити без її участі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч.3 ст.132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що :

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом положень ч.1 ст.173 КПК України, обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано автором клопотання.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно є речовим доказом у справі, є майном процесуальний статус якого відповідає статті 98 КПК України, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення речових доказів, проведення всебічного та повного досудового розслідування, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, забезпечити накладення арешту на вилученні матеріальні об`єкти, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме 2 (дві) купюри зеленого кольору номіналом по 100 Євро з написом «Souvenir», які поміщено до сейф-пакету №INP1007853 «Національна поліція України» та опечатано, та в подальшому визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 01.06.2023 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно сектором дізнання відділення поліції №1 Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області з письмовим повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі її до Саратського районного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1