печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Третього СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого Третього СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіон ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 31.03.2023 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000608 від 23.02.2023.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що У провадженні Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000608 від 23.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

05.04.2023 прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 підслідність у вищевказаному кримінальному провадженні кримінальному проваджені № 0000608 від 23.02.2023 визначено за слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, оскільки до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_6 , який діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 здійснювали незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Досудовим розслідуванням встановлено, до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт, що група військовослужбовців займаються збутом психотропних речовин та наркотичних засобів на території Шевченківського та інших районів міста Києва. Так, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_2 працівниками поліції виявлено та вилучено речовину, що за зовнішніми ознаками схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який останній незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

В зв`язку з самостійним виявленням слідчим обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 214 КПК України, відомості про вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 від 31.03.2023 року.

31.03.2023 кримінальні провадження №0000608 від 23.02.2023 та №0001144 об`єднані в одне кримінальне провадження №0000608 від 23.02.2023.

Так, 31.03.2023 в період часу з 12 год. 22 хв. по 14 год. 00 хв. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 працівниками СВ ВП 3 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві було виявлено та вилучено наступне:

- 7 (сім) зіп-пакетів із вмістимою в них речовиною рослинного походження на яких маються стікери із позначеннями: «28.31 23.10.2022», «160 21.11.2022» «Purpul Haze» «200 16.01.2023» «180 27.12.2022» «150 13.12.2022» «Вова Табак 30 17.12.20122»;

- 5 (п`ять) прозорих порожніх зіп-пакетів;

Крім того, під час проведення обшуку особи ОСОБА_5 було виявлено та вилучено наступне:

- Мобільний телефон «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-картою оператору «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_4 ;

- Грошові кошти в сумі 1000 (одна) тисяча гривень: 3 (три) купюри номіналом по 200 (двісті) гривень, 4 (чотири) купюри номіналом по 100 (сто) гривень.

31.03.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

31.03.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вилучених у ході проведення обшуку речей.

31.03.2023 слідчим СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про арешт майна за допомогою поштового зв`язку.

Так, 05.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу справа №761/11503/23 провадження №1-кс/761/7710/2023 про повернення клопотання з метою усунення недоліків та клопотання повернуто до ініціатора.

Крім того, 17.04.2023 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу справа №761/12382/23 провадження №1-кс/761/8263/2023 про повернення клопотання прокурору.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Третього СВ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.03.2023 в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000608 від 23.02.2023, а саме:

- 7 (сім) зіп-пакетів із вмістимою в них речовиною рослинного походження на яких маються стікери із позначеннями: «28.31 23.10.2022», «160 21.11.2022» «Purpul Haze» «200 16.01.2023» «180 27.12.2022» «150 13.12.2022» «Вова Табак 30 17.12.2022»;

- 5 (п`ять) прозорих порожніх зіп-пакетів;

- Мобільного телефону «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 із сім-картою мобільного оператора «лайфселл» із абонентським номером НОМЕР_4 ;

- Грошових коштів в сумі 1000 (одна) тисяча гривень: 3 (три) купюри номіналом по 200 (двісті) гривень, 4 (чотири) купюри номіналом по 100 (сто) гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1