Справа №463/6038/23
Провадження №1-кс/463/4952/23
У Х В А Л А

27 липня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не розгляду клопотання вих. 3521 від 05.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не розгляду клопотання від 05.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України. Просить слідчого розглянути вказане клопотання, вчинити відповідні дії згідно поданого клопотання та прийняти відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду вказаного клопотання у відповідності до ст.ст. 220, 221 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що в порядку ст.220 КПК України він звернувся до слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області через Галицьку окружну прокуратуру міста Львова із клопотанням від 05.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року. Однак клопотання не розглянуто, рішення не прийнято.

В судове засідання скаржник не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням клопотання скаржника, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів. Як передбачено ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, принципи верховенства права та законності застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Він звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини, якою сформовано критерії визначення розумності процесуальних строків у кримінальному провадженні, зокрема, Рішення ЄСПЛ у справі "Кениг проти Федеративної республіки Німеччини" . Відповідно до п. 99 цього рішення: "розумний строк розгляду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод оцінюється з огляду на обставини справи.

Представник слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому суд поновляє строки на звернення зі скаргою.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України.

З матеріалів скарги вбачається, що в порядку ст.220 КПК України ОСОБА_3 звернувся до слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області через Галицьку окружну прокуратуру із клопотанням від 05.06.2023 у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року. Однак клопотання не розглянуто, рішення не прийнято.

Частина перша ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Слідчими органами про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).

Зважаючи на те, що в порушення вимог ст.220 КПК України слідчим не було розглянуто клопотання ОСОБА_3 , від 05 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, оскільки жодного процесуального документа за результатами вирішення такого слідчий не прийняв та скаржнику не скерував, жодних доказів суду слідчим не представлено, вищенаведені обставини свідчать про те, що слідчим були допущенні порушення вимог КПК України.

З огляду на викладене вважаю, що скарга підлягає до задовлення.

Керуючись вимогами ст.ст.220,303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задовольнити.

зобов`язати слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області розглянути клопотання ОСОБА_3 , від 05 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000404 від 27 серпня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, з прийняттям процесуального рішення про задоволення або відмову в задоволенні такого та з подальшим обов`язковим інформуванням особи, яка подала таке клопотання, про результати розгляду клопотання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1