Справа № 466/8604/23
Провадження № 1-кс/466/2153/23
У Х В А Л А

24 серпня 2023 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 від 24.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2023 року представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна, а саме просить суд скасувати арешт транспортного засобу марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2023 у справі №466/6511/23, в частині заборони користування вказаним майном та повернути таке ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

В обгрунтування клопотання зіслався на те, що 26.06.2023 у вказаному кримінальному провадженні було проведено огляд місця події за адресою: м. Трускавець, Львівської області по вул. Скоропадського, неподалік прилеглої території (паркова для автомобілів) багатоповерхового будинку №9, в ході якого вилучено транспортний засіб марки «Toyota», моделі «Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є дружина підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_3 . В подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова було накладено арешт на вказаний автомобіль. Вважає, що у подальшому перебуванні згаданого майна під арештом відпала потреба, оскільки вказаний автомобіль не є власністю підозрюваного, а іншої особи, якій не повідомлено про підозру, що порушує її законні права як власника автомобіля; таким автомобіль не може підлягати конфіскації, оскільки не є власністю підозрюваного; вказаний автомобіль не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг його сліди, не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ, не є річчю, набутою кримінально-протиправним шляхом; з моменту вилучення вказаного автомобіля пройшло майже два місяці, та за цей час орган досудового розслідування міг провести з автомобілем всі необхідні слідчі дії, крім того, вказаний автомобіль перебуває у невідомому технічному стані без необхідного догляду, що спричиняє його пошкодження. Крім того, у підозрюваного ОСОБА_6 та його дружини, ОСОБА_3 є малолітня дитина - інвалід - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка від народження хворіє на дитячий церебральний параліч (ДЦП) та самостійно не може пересуватися, тому такий автомобіль потрібен для її транспортування. У зв`язку із вищенаведеним, змушена звернутися до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили таке задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_8 у судовому засіданні просила у даному клопотанні відмовити, надавши суду заперечення на вказане клопотання, у якому зазначає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, у якому слід провести ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: судово-трасологічну та судово-дактилоскопічну експертизи, окрім цього, скасування арешту вказаного автомобіля може призвести до приховання, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, що у подальшому призведе до неналежного проведення досудового розслідування.

Заслухавши учасників справи, оглянувши матеріали справи та з`ясувавши обставини справи, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з приписами ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській облдапсті перебуває кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідуван за №0001060 від 24.06.2023, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 26.06.2023 року у справі № 466/6511/23 накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час огляду місця події, на підставі заяви ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з.: НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 модельного року випуску, із номер кузова: НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 є власником автомобіля марки транспортний засіб марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з.: НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 модельного року випуску, із номер кузова, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що вищезазначений автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0001060 від 24.06.2023, потреба у його арешті не відпала, однак відносно вказаного автомобіля було достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій, які містять сліди вказаного кримінального правопорушення, тому суд, з метою збереження його належного стану, який також використовується для трансопртування дитини, яка хворіє на ДЦП, вважає, що даний автомобіль слід передати власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, що на думку суду не завдасть шкоди даному кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевказані факти, вважаю, що клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 170, 174, 369-372 КПК України,

постановив :

клопотання представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001060 від 24.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - задовольнити.

Передати на відповідальне зберігання автомобіль марки «TOYOTA», моделі «CAMRY», д.н.з.: НОМЕР_1 , білого кольору, 2017 модельного року випуску, із номер кузова: НОМЕР_3 власникові - ОСОБА_3 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1