Справа № 303/1683/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/368/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 -адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 25.08.2023 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, в кримінальному провадженні № 0000011 від 23.01.2023.

Органом досудового розслідування встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування точний день та час, але не раніше 01.12.2022, у ОСОБА_9 під час дії правового режиму - воєнного стану, виник умисел, направлений на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами шляхом вимагання з погрозою застосування насильства над потерпілими та заподіяння тілесних ушкоджень.

З цією метою ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, створив стійке злочинне об`єднання - організовану групу, до складу якої ОСОБА_9 , діючи як організатор та співвиконавець, підшукав співучасників ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , яким відвів роль співвиконавців у вчиненні злочинів.

Таким чином, вказані особи попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення декількох кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення єдиного плану, відомого всім учасникам групи, а саме вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти волі, честі та гідності особи та злочинів проти власності, вчинених у складі організованої групи.

При цьому, ОСОБА_7 , як член організованої групи, згідно відомого йому злочинного плану, відповідно до відведеної йому ролі та покладених на нього функцій,

-2-

діючи як співвиконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівками організатора злочинної групи ОСОБА_9 , приймав безпосередню участь у вимаганні грошових коштів від потерпілих в рахунок погашення неіснуючого боргу, застосовуючи фізичне та психологічне насильство відносно потерпілих.

ОСОБА_7 , як член організованої групи, та будучи рідним братом ОСОБА_7 , згідно відомого йому злочинного плану, відповідно до відведеної йому ролі та покладених на нього функцій, діючи як співвиконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівками організатора злочинної групи ОСОБА_9 , приймав безпосередню участь у вимаганні грошових коштів від потерпілих в рахунок погашення неіснуючого боргу, застосовуючи фізичне та психологічне насильство відносно потерпілих, з метою їх залякування.

Таким чином, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення наміченого плану, відомого всім учасникам групи, а саме вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти волі, честі та гідності особи, злочинів проти власності та злочинів, вчинених у складі організованої групи.

З метою реалізації свого умислу, направленого на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами шляхом вимагання з погрозою застосування насильства над потерпілими та заподіяння тілесних ушкоджень, члени вказаної організованої злочинної групи, вчинили ряд злочинів за наступних обставин.

В першій декаді грудня 2022 року ОСОБА_9 , більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи з ОСОБА_7 в приміщенні розважального закладу «Багіра», що розташоване по вул. Митрополита Володимира в м. Мукачеві Закарпатської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою подавити волю потерпілого ОСОБА_10 , до виконання їх подальших вказівок, спрямованих на вимагання у нього грошових коштів, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар долонею по потилиці, висловивши останньому вимогу вийти на вулицю, що останній, будучи переляканим, виконав.

За вказівкою ОСОБА_9 , вони разом з ОСОБА_10 вибули до кафе «Первак», що знаходиться по вул. Тихій, 2 в м. Мукачеві, в приміщенні якого ОСОБА_9 , переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом вимагання, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висунув потерпілому ОСОБА_10 вимогу про передачу 30000 грн в якості нібито боргу останнього перед ОСОБА_11 , та висловив потерпілому ОСОБА_10 погрозу застосування фізичного насильства у разі не виконання такої вимоги. В цей час ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, з метою спонукання потерпілого ОСОБА_10 погодитися на виконання вимоги ОСОБА_9 про передачу грошових коштів, застосовував психологічне насильство до останнього, підтвердивши погрозу ОСОБА_9 щодо фізичного побиття потерпілого у разі не виконання ним такої вимоги.

У подальшому, 23.12.2023 ОСОБА_9 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в невстановленій досудовим розслідуванням годині, знаходячись в салоні невстановленого автомобіля, продовжуючи переслідувати мету протиправного та швидкого збагачення шляхом вимагання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно висунув потерпілому ОСОБА_10 вимогу про надання їм грошових коштів, в рахунок погашення неіснуючого боргу, застосовуючи по відношенню до останнього психологічне насильство.

-3-

У свою чергу, ОСОБА_14 , перебуваючи в цей час також у автомобілі, діючи як співвиконавець вимагання, з метою спонукання потерпілого ОСОБА_10 погодитися на виконання вимоги ОСОБА_9 про передачу грошових коштів, застосовував фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_10 , завдавши йому численні удари рукою по потилиці.

Надалі, 31.12.2022 близько 07 год ОСОБА_9 , продовжуючи переслідувати мету протиправного та швидкого збагачення шляхом вимагання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи у складі організованої групи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , застосували до потерпілого фізичне та психологічне насильство. Зокрема, ОСОБА_9 тримаючи в руках предмет, з виду схожий на ніж, та з метою заволодіння чужим майном, наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар в область лівого стегна спереду, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а у подальшому із застосуванням психологічного насильства, висловив претензію щодо довготривалої не передачі йому грошових коштів.

Будучи невдоволений тим, що ОСОБА_10 не надав йому вищевказані грошові кошти у розмірі 30000 грн, з метою переконання останнього в необхідності передачі цих коштів, ОСОБА_9 повторно застосував до потерпілого ОСОБА_10 фізичне та психологічне насильство.

Для цього, ОСОБА_9 , застосувавши фізичну силу, відтягнув ОСОБА_10 до ванної кімнати, де переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом вимагання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із застосуванням відеозапису всіх подій на свій мобільний телефон змусив ОСОБА_10 залізти до душової кабіни, наносячи руками численні удари по його голові; примусив потерпілого ОСОБА_10 битися головою об плитку; ввімкнувши холодну воду, поливав нею потерпілого ОСОБА_10 ; примусив потерпілого залізти до пластикового тазику і вкласти два світло діоди червоного та синього кольорів собі в ніс та стояти в тазику; наказав бігати по сусідній кімнаті та, кружляючись, викрикувати імітуючи звуки спецсигналів; примусив потерпілого ОСОБА_10 бити себе по лобу кухонним черпаком; погрожував кухонним ножем потерпілому, кинувши його в бік останнього; змушував імітувати розмову з праскою, увімкненою до розетки, цілувати розжарену поверхню, а коли потерпілий ОСОБА_10 відмовився це робити, ОСОБА_9 рукою, натискаючи на потилицю потерпілого ОСОБА_10 , наближав його до поверхні розжареної праски. Всі вищевказані протиправні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_10 супроводжувалися вимогою передачі останнім їм коштів.

Отримавши відмову від потерпілого ОСОБА_10 щодо передачі членам організованої групи грошових коштів, ОСОБА_15 , продовжуючи свої протиправні дії, переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом вимагання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обхопив руками ОСОБА_10 та підбурив ОСОБА_9 одягнути поліетиленовий пакет на голову потерпілого, що той і зробив, не даючи змоги ОСОБА_10 вільно дихати. У свою чергу ОСОБА_15 , застосовуючи фізичний обхват, утримував потерпілого щоб він не чинив супротив.

Всі вищевказані протиправні дії ОСОБА_9 та ОСОБА_16 спричинили фізичні та моральні страждання потерпілому ОСОБА_10 .

Застосувавши до потерпілого ОСОБА_10 вказане фізичне та психологічна насильство, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_13 , з меток закінчення свого умислу, спрямованого на одержання від ОСОБА_10 грошових коштів, повторно висловили останньому погрози щодо подальшого фізичного та психологічного насильства до нього у разі невиконання ним їх вимоги про передачу їм грошових коштів.

-4-

Надалі, 20.01.2023 близько 22 год 50 хв ОСОБА_9 , дотримуючись розробленого злочинного плану, у складі організованої злочинної групи з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з прямим умислом продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним єдиним злочинним умислом, направлені на вимогу передачі майна потерпілого ОСОБА_10 , а саме грошових коштів, з метою психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_10 , з погрозою насильства над ним, з метою заволодіння чужим майном, без дозволу користувача квартири ОСОБА_10 , проникли до квартири останнього за адресою АДРЕСА_3 , де перебували в цей час ОСОБА_10 та ОСОБА_17 .

Незаконно проникнувши до квартири, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , демонструючи свою зухвалість та показуючи свою уявну зверхність на ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , почали застосовувати до них фізичне та психологічне насильство. Зокрема, ОСОБА_9 натягнувши на свою праву руку кастет, погрожував потерпілому ОСОБА_10 застосуванням до нього фізичного насильства, в черговий раз висловлюючи вимогу про необхідність надання ним грошових коштів, в рахунок погашення неіснуючого боргу, а в подальшому, застосував таке фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_10 , нанісши йому численні удари руками по голові (не менше трьох).

Отримавши відмову від ОСОБА_10 в наданні ним йому грошових коштів, ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, в результаті погрози застосування фізичного та психічного насильства до потерпілого ОСОБА_10 яке мало реальний характер та подавило волю потерпілого, примусив останнього передати йому плазмовий телевізор марки «Вгavis»» вартістю 4200 грн та планшет марки «Аррlе іРаd2» вартістю 800 грн, який належить матері ОСОБА_10 - ОСОБА_18 , які у подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 використали на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вимагання у ОСОБА_10 грошових коштів, ОСОБА_9 виказав потерпілому ОСОБА_10 вимогу вдягнути черевики на підборах (належні матері потерпілого), та погрожував потерпілому ОСОБА_10 ножем, замахуючись ним в його бік, імітуючи можливість його кинути в останнього.

Надалі, продовжуючи свої зухвалі дії, спрямовані на залякування потерпілого ОСОБА_10 та з метою вимагання у нього грошових коштів, ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_9 , змусили потерпілого ОСОБА_10 , а також ОСОБА_17 вчиняти принизливі для них дії, зокрема змушували їх перевдягатися в жіночий одяг та танцювати в ньому; міряти один одному артеріальний тиск; розповідати вірші; змушували по черзі ОСОБА_10 та ОСОБА_17 їсти олію, лавровий лист та розчин марганцівки; погрожували ОСОБА_10 розжареною праскою, наближаючи її до нього.

Водночас, вказане психологічне насильство супроводжувалося вимогою надання грошових коштів із застосуванням з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_19 фізичного насильства по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 , яке полягало у нанесенні ними численних (не менше трьох) ударів руками по голові потерпілого ОСОБА_10 , та прищеплення за допомогою канцелярського степлеру потерпілому ОСОБА_10 на праве та ліве вухо по дві металеві скоби, чим спричинили ОСОБА_10 фізичного болю та легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця лівої вушної раковини по задній поверхні на фоні якого знаходяться два підшкірні крововиливи та підшкірного крововиливу правої мочки вуха по задній поверхні.

Надалі, 09.02.2023 о 15 год 37 хв ОСОБА_15 , як співвиконавець організованої злочинної групи, дотримуючись свого злочинного плану, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_4 , здійснив по відношенню до

-5-

потерпілого ОСОБА_10 погрозу застосування фізичного насильства, яку останній сприймав реально, спонукаючи його віддати грошові кошти в рахунок погашення неіснуючого боргу у розмірі 30000 грн.

У свою чергу, 26.02.2023 о 16 год 59 хв ОСОБА_9 , як організатор та співвиконавець злочинної групи, дотримуючись свого злочинного плану, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, при зустрічі з потерпілим ОСОБА_10 , в приміщенні піцерїї «Колізей» за адресою АДРЕСА_5 , висловив останньому погрозу фізичної розправи, примушуючи віддати грошові кошти в рахунок погашення неіснуючого боргу у розмірі 30000 грн, з терміном виконання до кінця лютого 2023 року.

Надалі, 05.03.2023 близько 12 год ОСОБА_9 , дотримуючись розробленого злочинного плану, діючи у складі організованої злочинної групи, спільно з ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, об`єднані одним єдиним злочинним умислом, направленим на вимагання грошових коштів, з погрозою застосування насильства над потерпілим, перебуваючи неподалік належного ОСОБА_20 гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_6 , застосувавши фізичну силу, заштовхали потерпілого ОСОБА_10 в середину даного гаражу, де ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_12 , нанесли численні (не менше трьох) удари по різних частинах тіла потерпілого ОСОБА_10 з метою його залякати та змусити його надати їм грошові кошти, чим спричинили йому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синців на обличчі, перелому носової кістки зліва.

При цьому, потерпілий ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, з метою уникнення продовження фізичної розправи зі сторони ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , погодився віддати останнім грошові кошти у сумі 10000 грн, передавши їх ОСОБА_9 .

Крім того, в період 18.01.2023 - 19.01.2023, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої злочинної групи, під час дії правового режиму - воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинили вимагання з погрозою насильства та застосування насильства над потерпілим ОСОБА_21 при наступних обставинах.

ОСОБА_9 , діючи як організатор та співвиконавець організованої злочинної групи, реалізуючи злочинний умисел, направлений на вимогу передачі потерпілим ОСОБА_21 неіснуючого боргу, з погрозою насильства над останнім, в кінці грудня 2022 року, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом та метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи в мікрорайоні «Черьомушки» в м. Мукачеві, при зустрічі з потерпілим ОСОБА_21 із погрозою застосування фізичного насильства, безпідставно висунув останньому вимогу про передачу йому, неіснуючого боргу у сумі 20000 грн нібито за втрачену потерпілим ОСОБА_21 сувенірної банкноти номіналом 50 грн, яку ОСОБА_9 , напередодні залишив в автомобілі потерпілого ОСОБА_21 .

Надалі, 05.01.2023 на виконання вищевказаної протиправної вимоги ОСОБА_9 , за допомогою власного банківського рахунку ОСОБА_21 , реально сприймаючи погрозу ОСОБА_9 щодо застосування фізичного насильства, перерахував на банківський рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», частину грошових коштів в розмірі 2000 грн, із загальної суми 20000 грн, які вимагав у нього ОСОБА_9 .

-6-

Крім того, ОСОБА_9 , біля 15 год 18.01.2023, перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_7 , у присутності ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , діючи у складі організованої злочинної групи, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою досягнення єдиної мети - одержати від ОСОБА_21 грошові кошти, із погрозою застосування насильства, висунув ОСОБА_21 безпідставну додаткову вимогу про надання останнім ще 30000 грн, за нібито здійсненну ним ОСОБА_9 оплату ремонтних робіт автомобіля марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 та іншого, достовірно невстановленого автомобіля, з яким зіткнувся цього дня автомобіль «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 .

З цією метою, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , висловили до потерпілого ОСОБА_21 погрозу застосування фізичного насильства у випадку відмови останнього у наданні вказаних грошових коштів, а ОСОБА_9 крім того, застосував фізичне насильство до потерпілого ОСОБА_21 , нанісши йому декілька ударів (не менше трьох) кулаком руки по обличчю та по потилиці, змушуючи його відповідати на запитання ОСОБА_16 , де ОСОБА_21 дістане для них гроші.

Отримавши від ОСОБА_21 відмову у наданні їм грошових коштів, з метою досягнення свого злочинну умислу, спрямованого на вимагання грошових коштів, ОСОБА_15 надав ОСОБА_9 пораду помістити потерпілого ОСОБА_21 в багажник автомобіля марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 , що ОСОБА_9 підтримав, та, відчинивши багажник вищевказаного автомобіля, застосувавши до потерпілого ОСОБА_21 фізичне насильство, взяв останнього за верхній одяг спереду, та заломивши ліву руку, силоміць помістив його до багажного відділення, зачинивши на замок багажне відділення, де потерпілий перебував до 16 год 19.01.2023.

Крім того, ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , діючи у складі організованої злочинної групи, спільно та під керівництвом ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням воєнного стану вчинили незаконне позбавлення волі людини, з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, при наступних обставинах.

18.01.2023 близько 18 год ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись корисливим мотивом, з метою одержання від потерпілого ОСОБА_21 грошових коштів у розмірі 30000 грн, знаходячись на території домоволодіння в якому проживає ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_7 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства та застосовуючи його відносно потерпілого ОСОБА_21 , всупереч волі потерпілого, за порадою ОСОБА_16 щодо поміщення ОСОБА_21 в багажне відділення автомобіля, взявши за верхній одяг спереду та заломивши руку потерпілого ОСОБА_21 , всупереч волі останнього, помістив його в багажне відділення автомобіля марки «Hyundai Sonata» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого ОСОБА_9 зачинив багажник автомобіля та автомобіль в цілому, та незаконно всупереч волі потерпілого ОСОБА_21 утримував останнього у зачиненому багажнику автомобіля близько до 16 год 19.01.2023.

29.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий обґрунтував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відносяться до категорії особливо тяжких, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на

-7-

строк від 07 до 12 років з конфіскацію майна, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, спотворити докази в кримінальному провадженні, які наразі не встановлено, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, існуванням заявлених ризиків, і що відомостей, які б свідчили про можливість гарантувати належну поведінку підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Водночас, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан. Також урахувавши те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя вказав про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а у випадку неможливості зміни запобіжного заходу, визначити йому мінімальний розмір застави. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує на те, що слідчим суддею не враховано обставин кримінального провадження за яких ОСОБА_7 особисто не вчиняв по відношенню до потерпілих фізичного насильства, у зв`язку з чим йому безпідставно не визначено розмір застави. Також не враховано і відсутність заявлених слідчим ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та не дано оцінки даним про особу підозрюваного, зокрема, наявності міцних соціальних зв`язків, матері, з якою він проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого, з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується думка захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги без участі підозрюваного ОСОБА_7 , який обізнаний про час і місце судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою

-8-

завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 цього Кодексу.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити,чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати,що існує хоча б один із ризиків,передбачених ст. 177КПК України,і на які вказує слідчий,прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

-9-

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 23.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000011 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

29.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 29.06.2023 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, спотворити докази в кримінальному провадженні, які наразі не встановлено, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється, що свідчить про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

-10-

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена слідчим і прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Всупереч доводів захисника, наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цих злочинів на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, зокрема: протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення, допитом потерпілих, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_7 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчим та прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінальних проваджень такі існують та доводяться відповідними доказами. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, спотворити докази в кримінальному провадженні, які наразі не встановлено, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальні правопорушення, в яких підозрюється.

-11-

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_22 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Щодо посилання захисника-адвоката ОСОБА_6 на дані про особу підозрюваного, зокрема про наявність міцних соціальних зв`язків, факт проживання з матір`ю, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих кримінальних правопорушень, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Наведені підозрюваним в апеляційній скарзі доводи про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Даних про те, що мати підозрюваного потребує постійного догляду чи піклування матеріали судового провадження не містять і таких не надано апеляційному суду стороною захисту.

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Доводи захисника про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави, колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Положенням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_7 підозрюється, в тому числі, у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою та застосуванням насильства над потерпілим вчинених організованою групою, в умовах воєнного стану.

-12-

Тому, на переконання колегії суддів, при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею правомірно не визначено розмір застави, враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також з огляду на те, що покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених запобіжним заходом у виді застави, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відтак не мінімізує вищевказані ризики для кримінального провадження.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому апеляційним судом враховується і те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено, обвинувачений акт направлено прокурором до суду першої інстанції.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2023 щодо ОСОБА_23 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді