Справа № 405/6132/22
провадження № 1-кс/405/1799/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 15.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 надійшло клопотання про арешт майна.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 15.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали, зібрані працівниками відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області ДКП НП України, відповідно до якого встановлено, що на території Кіровоградської області діє група осіб, яка систематично здійснює шахрайські дії, які вчиняються шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки щодо користувачів мережі інтернет, направлені на подальше заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами останніх.

26.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, що призвело до витоку та блокування інформації, вчиненому повторно, вчиненому під час дії воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, а також у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, того ж дня, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому, 26.05.2023 в період часу з 08:23 год. до 10:26 год. на підставі ухали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда було проведено обшук приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в ході якого слідчим було виявлено вилучено:

-мобільний телефон Galaxy M-21 S/N: R58N42H7D2W IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

-банківська картка АТ «А-банк» НОМЕР_5 ;

-жорсткий диск WD5000AAKX S/N: WCC2EEM51567, об`ємом пам`яті 500 Gb;

-мобільний телефон Redmi Note 11S IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 ;

-ключ від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos.

Вище вказані предмети були оглянуті та визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що дані речі мають значення речових доказів в даному кримінальному провадженні та підлягають направленню для проведення відповідних експертиз з метою з`ясування об`єктивних обставин в даному кримінальному провадженні, виникла необхідність в зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи, що вилучені речі у кримінальному провадженні мають ознаки речових доказів, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність у накладені арешту та забороні використання, а також забороні розпоряджатися вищевказаним вилученим майном, оскільки їх використання, а також розпорядження може призвести, до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та документів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, зазначив, що злочини вчинялись з незаконним використанням банківських карток, комп`ютера; вилучені мобільні телефони були всі заблоковані, тому необхідно подолання систем логічного захисту, з телефонами та жорстким диском необхідно провести експертні дослідження; автомобіль належав ОСОБА_5 та ключ від нього був вилучений для подальшого забезпечення майбутньої конфіскації майна.

Захисник підозрюваних у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у повному обсязі, зазначив, що під час обшуку був складений протокол, в якому були внесені його зауваження, що обшук проводився не слідчим, а особою, яка була залучена без доручення, був вилучений ключ від автомобіля «Ланос» і не зрозуміло, що підтверджує цей автомобіль у кримінальному провадженні; телефони були розблоковані підозрюваними під час обшуку, вони повідомили про їх номери, імеї, видали всі предмети, які просив слідчий; у органу досудового розслідування була можливість скопіювати всю інформацію під час обшуку; підозрювані видали банківські картки; був вилучений жорсткий диск, але не зрозуміло, чому не була скопійована вся інформація з нього; вилучена банківська картка є власністю ОСОБА_5 ; є не зрозумілим, чому не був вилучений роутер. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що вона надала під час обшуку всі предмети, які просив слідчий, надала пароль від телефону, був вилучений ключ від автомобіля, але він не належить їй та підозрюваному ОСОБА_5 .

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, заслухавши слідчого, захисника підозрюваних та підозрювану, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000735 від 15.09.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали, зібрані працівниками відділу протидії кіберзлочинам в Кіровоградській області ДКП НП України, відповідно до якого встановлено, що на території Кіровоградської області діє група осіб, яка систематично здійснює шахрайські дії, які вчиняються шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки щодо користувачів мережі інтернет, направлені на подальше заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами останніх.

26.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні несанкціонованого втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, що призвело до витоку та блокування інформації, вчиненому повторно, вчиненому під час дії воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, а також у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, того ж дня, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненому повторно, вчиненому організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

26.05.2023 слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 23.05.2023 був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено:

-мобільний телефон Galaxy M-21 S/N: R58N42H7D2W IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

-банківська картка АТ «А-банк» НОМЕР_5 ;

-жорсткий диск WD5000AAKX S/N: WCC2EEM51567, об`ємом пам`яті 500 Gb;

-мобільний телефон Redmi Note 11S IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 ;

-ключ від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos.

Постановою слідчого від 26.05.2023 зазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право власності є непорушним (ч.3 ст.41 Конституції України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилучене майно може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Судом встановлено та слідчим доведено, що є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені мобільний телефон Galaxy M-21 S/N: R58N42H7D2W IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; банківська картка АТ «А-банк» НОМЕР_5 ; жорсткий диск WD5000AAKX S/N: WCC2EEM51567, об`ємом пам`яті 500 Gb; мобільний телефон Redmi Note 11S IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , використовувались для вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані в якості доказів у кримінальному провадженні, оскільки злочини, про які підозрюваним було повідомлено про підозру, вчинялись за допомогою комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у яких є можливість виходу до мережі «Інтернет», та банківських карток.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Клопотання про арешт майна слідчим обґрунтовано тим, що тимчасово вилучені речі, документи, які перелічені вище, є речовим доказом, що відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Матеріалами клопотання доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, зазначені у клопотанні мобільний телефон Galaxy M-21 S/N: R58N42H7D2W IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; банківська картка АТ «А-банк» НОМЕР_5 ; жорсткий диск WD5000AAKX S/N: WCC2EEM51567, об`ємом пам`яті 500 Gb; мобільний телефон Redmi Note 11S IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , на який слідчий просить накласти арешт, відповідають критеріям, що передбачені ст.98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, для встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочинів, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочинів, а незастосування арешту майна може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням доведеності слідчим правової підстави арешту майна, можливості використання зазначеного майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що можуть міститися на вилучених мобільних телефонах та жорсткому диску, могли бути видалені, що може мати доказове значення та стосуватися обставин вчинення злочинів, з огляду на те, що існують достатні підстави вважати про пов`язаність підозрюваних з подіями, у зв`язку з якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, та з урахуванням того, що наявні достатні підстави вважати, що мобільні телефони та жорсткий диск могли використовуватися підозрюваними під час вчинення злочинів, і в них можуть міститися дані, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, мобільні телефони могли використовуватися для комунікації між причетними до вчинення злочину особами під час або після вчинення злочину, з огляду на відповідність мобільних телефонів, жорсткого диску та банківської картки критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на вказане майно для подальшого проведення огляду за участю спеціаліста, проведення експертного дослідження, та задовольняє клопотання слідчого про арешт майна в цій частині.

Твердження захисника підозрюваних про те, що під час обшуку був складений протокол, в якому були внесені його зауваження, що обшук проводився не слідчим, а особою, яка була залучена без доручення, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки, слідчий суддя на цьому етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною і достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів, зокрема, арешту майна.

Твердження захисника підозрюваних про те, що у органу досудового розслідування була можливість скопіювати всю інформацію під час обшуку з телефонів та жорсткого диску не мають під собою підґрунтя, оскільки відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

У зв`язку з тим, що повне дослідження змісту мобільних телефонів та жорсткого диску в ході обшуку на виявлення відомостей, що має значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, виявлення видалених електронних документів/ інформації, відомості з яких можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, потребувало залучення спеціаліста та було можливим лише в ході проведення експертного дослідження, слідчим правомірно було прийнято рішення про вилучення мобільних телефонів та жорсткого диску відповідно до положень ч.ч. 1, 2 статті 168 КПК України.

Що стосується вимоги клопотання про арешт ключу від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos, слідчий суддя зазначає, що слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на цей ключ, про які лише формально вказано у клопотанні та в судовому засіданні. Слідчим не надано доказів, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що ставить під сумнів наявність правової підстави для арешту зазначеного майна.

Посилання слідчого на те, що автомобіль належав ОСОБА_5 та ключ від нього був вилучений для подальшого забезпечення майбутньої конфіскації майна, має характер нічим не підтверджених припущень, оскільки стороною захисту доведено, що автомобіль Daewoo Lanos не належить на праві приватної власності підозрюваним.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що ключ від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos у встановленому порядку хоча і визнаний органом досудового розслідування речовим доказом у кримінальному провадженні, однак така постанова в цій частині є формальною, у зв`язку з чим в даному випадку не може ставитися питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, як це дозволяє ч. 10 ст. 170 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

Європейський суд звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

На підставі викладеного, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої, для того, щоб втручання в право власності вважалось допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного королівства); заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування; стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь яке невиправдане втручання у право власності державних органів, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого в накладенні арешту на ключ від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку 26.05.2023 домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон Galaxy M-21 S/N: R58N42H7D2W IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

-банківську картку АТ «А-банк» НОМЕР_5 ;

-жорсткий диск WD5000AAKX S/N: WCC2EEM51567, об`ємом пам`яті 500 Gb;

-мобільний телефон Redmi Note 11S IMEI1: НОМЕР_6 IMEI2: НОМЕР_7 зі встановленими сім картками операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , із забороною у користуванні та розпорядженні цим майном.

У накладенні арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку 26.05.2023 домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: ключ від замку запалювання автомобіля Daewoo Lanos - відмовити.

Копію ухвали суду негайно після її постановлення вручити слідчому, підозрюваній ОСОБА_4 та її захиснику. Копію ухвали надслати підозрюваному ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі частини тимчасово вилученого майна.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_7