Номер провадження: 11-кп/813/432/23
Справа № 487/7819/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2021 у кримінальному провадженні №0001674, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2019 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трикрати, Вознесенського району, громадянина України, із неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, офіційно не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше засудженого 19.03.2007 Ленінським районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 15.11.2011 Заводським PC за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 04.10.2017 звільнений умовно достроково з не відбутою часткою покарання 5 місяців 10 днів позбавлення волі без реєстрації місця проживання, без визначеного місця мешкання,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 120788,65 грн.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 25.04.2019, приблизно о 21 годині 00 хвилин, точного часу в ході досудового розслідування та суду, не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку №40 по вулиці Крилова в місті Миколаєві, побачив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході спілкування, під час раптово виниклого конфлікту, ОСОБА_8 підбіг до потерпілого та наніс йому один удар кулаком в область обличчя. В результаті указаних дій між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розпочалась бійка, в ході якої у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_9 . Реалізуючи, свій злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , колюче ріжучим предметом, який зберігав при собі, наніс один удар в область грудної клітини зліва, в результаті чого, у ОСОБА_9 утворились тілесні ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця. В результаті чого, ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень, помер.

Згідно висновку експерта смерть ОСОБА_9 настала внаслідок одного сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням передньої поверхні лівого шлуночку серця, що проводжувалося зовнішньою та внутрішньоплевральною кровотечею (1200 мл. темної рідкої крові), що підтверджується даними судово-гістологічного слідження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи обґрунтовую тим, що висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими у судовому засіданні, внаслідок чого порушено статті 22, 23, 228, 370, ч. 1 ст. 94 КПК України. Вказує, що стороною обвинувачення в порядку ч. 12 ст. 290 КПК України не здійснено відкриття матеріалів стороні захисту, а саме речові докази про справі. Зазначає, що розгляд справи проводився упередженим судом, у зв`язку з чим стороною захисту заявлялись відводи складу суду.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням відносно ОСОБА_8 закрити у зв`язку з не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримання та в зв`язку з недоведеністю вини у вчинені даного кримінального правопорушення.

Крім того, заявила клопотання про повторне дослідження всіх доказів на які посилався суд першої інстанції та повторно допитати всіх свідків.

Обвинувачений ОСОБА_8 просить переглянути кримінальне провадження, оскільки суд першої інстанції постановивши вирок відносно нього, порушив права як громадянина України. Вказує, що суд був необ`єктивним та одностороннім.

Просить бути об`єктивним та гуманним у своєму рішенні.

Потерпілі буду належним чином повідомлені про дату та час судового засідання до апеляційного суду не з`явились, про причини неявки не повідомили.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду апеляційних скарг за відсутності потерпілих, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілих.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 3 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції, за клопотанням учасників судового провадження, зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Так заявляючи клопотання про повторне дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні та допит свідків захисником не наведено жодних аргументованих обґрунтувань щодо необхідності повторного їх дослідження та допиту свідків.

В даному випадку, на переконання апеляційного суду, аргументи сторони захисту про повторне дослідження всіх доказів фактично зводяться до їх незгоди із правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції в оскаржуваному вироку суду, а тому у задоволенні клопотання захисника про повторне дослідження усіх доказів кримінального провадження та допит свідків відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину за вказаних в оскаржуваному вироку обставин підтверджується дослідженими у суді першої інстанції доказами, які у своїй сукупності є достатніми, допустимими, узгодженими між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом першої інстанції з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду судом першої інстанції допитані потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які надали чіткі та послідовні покази, які в свою чергу підтверджуються дослідженими доказами у справі, представлені стороною обвинувачення та які повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому ним злочину, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі яких ухвалено обвинувальний вирок.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_15 пояснив суду першої інстанції, що дізнався про смерть брата наступного дня від сусіда по під`їзду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 надала суду покази, згідно яких про смерть свого сина ОСОБА_16 дізналась від сина ОСОБА_17 . Повідомила, що за життя її син вживав різні заборонені засоби та наркотики. Декілька разів бачила його з ОСОБА_18 , обвинуваченого ОСОБА_8 вона не знає і не знайома.

Допитаний в суді ОСОБА_11 пояснив, що у вечорі в кінці квітня 2019 р., точного часу він не пам`ятає, він та ОСОБА_9 перебували недалеко від кінцевої зупинки маршрутного таксі №75. Там біля магазину вони побачили знайомого ОСОБА_9 ОСОБА_8 . До цього часу він обвинуваченого не знав. ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився разом з дівчиною. Вони деякий час спілкувались. Він знаходився від них приблизно в 10 м. Після того як вони пішли, їх на зупині наздогнав ОСОБА_8 та став вимагати у ОСОБА_9 повернення телефону. Після чого між ними почалась бійка. ОСОБА_9 повернув обвинуваченому телефон, але вони продовжили битися, куди наносились удари він не бачив. Через деякий час, ОСОБА_8 пішов, а ОСОБА_9 підняв футболку та сказав, що його підрізали, після чого ліг на тротуар. Чоловік який проходив біля них викликав швидку. Він дочекався її приїзду та пішов.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що в кінці квітня 2019 року вона зустрілась з ОСОБА_8 , він прийшов до неї додому, після чого вони пішли відпочивати в магазині поруч з назвою «Обессинський». Коли вони сиділи на літньому майданчику біля магазину, поруч проходило два чоловіки, одного ОСОБА_8 покликав до себе, другий чоловік не підходив до магазину. Поспілкувавшись з ОСОБА_8 , той чоловік пішов. ОСОБА_8 майже відразу пішов за ними. Коли він повернувся, у ОСОБА_8 з правої руки текла кров, з порізаного пальцю, вона надала допомогу ОСОБА_8 , перев`язавши палець. З приводу того, звідки у ОСОБА_8 була кров на пальці та рани ОСОБА_8 їй особисто нічого не пояснював.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 надала суду покази, що у вечір вбивства у квітні 2019 року вона дійсно бачила обвинуваченого ОСОБА_8 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вона працювала продавцем. В той день до неї підходив ОСОБА_8 , раніше їй не знайомий, який перед цим відпочивав з дівчиною на літньому майданчику біля магазину, та купив у неї в магазині туалетний папір, бо в нього текла кров з пальця.

Допитаний свідок ОСОБА_14 , який надав суду покази, що в 20-х числах 2019 року він на кінцевій зупинці маршрутного таксі №75, через дорогу біля кіоску, побачив двох осіб. У один з них, лежав на тротуарі та в нього були тілесні ушкодження та плями крові на футболці, Він викликав швидку.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженим у судовому засіданні, а саме:

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001674, відповідно до якого 25.04.2019 о 22.14 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом виявлення 25.04.2019 о 21.34 годині трупа ОСОБА_9 .

Протоколом огляду місця події, з фото таблицею та додатком до нього, складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 25.04.2021, за результатами огляду відкритої земельної ділянки розташованої біля зупинки громадського транспорту, розташованої біля будинку 40 по вул. Крилова в м. Миколаєві.

Відповідно до протоколу, під час проведення вказаної слідчої дії на тротуарі виявлено та вилучено труп чоловіка, з наявним тілесним ушкодженням в області грудної клітини зліва розміром 1х1,7. Також вилучено, наручний годинник з ремінцем срібного кольору, наручний годинник без ремінця срібного кольору, 4 цукерки, грошова купюра номіналом 20 грн., дерев`яні «чітки», 5 монет, фрагмент зрізу труби, ковпачок від медичного шприца, частина коробка з під сірників, фрагмент паперу з рекламою вікон, магнітний ключ від домофону, медичний шприц 2 мл без голки в розкритій упаковці. 2 цукерки в зеленій обгортці фірми «Своя лінія», які були поміщенні до сейф пакету №7128228.

Протоколом огляду трупа від 26.04.2019 складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області.

Відповідно до протоколу, під час вказаної слідчої дії було оглянуто труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з наявним тілесним ушкодженням у вигляді рани на боковій поверхні шиї зліва. Під час слідчої дії вилучені та поміщенні до пакету нігтьові зрізи лівої та правої руки.

Висновком судово-медичної експертизи №1075 від 01.06.2019, відповідно до якої смерть ОСОБА_9 настала внаслідок одного сліпого проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням передньої поверхні лівого шлуночку серця, що супроводжувалося зовнішньою та внутрішньо-плевральною кровотечею (1200мл темної рідкої крові), що підтверджується даними судово-гістологічного дослідження.

Приймаючи до уваги морфологічні особливості рани на передній поверхні грудної клітки зліва дане тілесне ушкодження є колото-різаним, та утворилося від однократної дії плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що має вістря, лезо та обух.

За ступенем тяжкості рана в грудної клітки зліва з раньовим каналом та пошкодженням передньої поверхні лівого шлуночку серця, що супроводжувалось внутрішньо-плевральною кровотечею (1200мл темної рідкої крові) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок, дані тілесні пошкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів незадовго до настання смерті. За ступенем тяжкості дані тілесні пошкодження мають ознаки легких тілесних пошкоджень та у причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

В момент заподіяння тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва було небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Після заподіяння тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням лівого шлуночка серця смерть потерпілого настала у короткий проміжок часу, вираховуваний хвилинами.

Після отримання тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням лівого шлуночка серця потерпілий міг здійснювати активні дії у короткий проміжок часу, вираховуваний хвилинами.

Тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці верхніх та нижніх кінцівок можуть свідчить про боротьбу чи самозахист.

Приймаючи до уваги локалізацію рани, а також направлення раньового каналу, свідчить про те, що під час спричинення тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва потерпілий знаходився обличчям один до одного з нападаючим (нападаючих).

На клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітки зліва від трупа ОСОБА_9 виявлено одне колото-різане ушкодження, що утворилось від однократної дії плаского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, що має вістря, лезо та обух.

Малоймовірно, що при наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги життя останнього було збережене.

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа ОСОБА_9 етиловий спирт не виявлений.

При судово-імунологічному дослідженні встановлено: кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосеролоріцноїсистеми АВО.

Дозвіл на проведення вказаної слідчої дії було надано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2020.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.04.2019, під час якого свідок ОСОБА_12 на фотознімку №2 впізнала ОСОБА_9 , як особу яка 25.04.2019 о 21.00 год знаходилась біля «Гастроному 24 часа» розташованого за адресою буд. 48 по вул. Крилова в м. Миколаєві та є знайомим ОСОБА_8 .

Протоколом освідування особи від 26.04.2021, проведеного на підставі постанови прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявленні та тілі у прямоточній ділянці зліва садна розміром 1,5х0,5 та 0,5х0,5, по тильній поверхні 2 пальця правої руки рана овально витягнутої форми 1,5х,5, яка кровить.

Протоколом отримання зразків для експертизи від 26.04.2021 р., проведеного на підставі постанови прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1. Під час якого у ОСОБА_8 отримано нігтеві зрізи лівої та правої руки, які були поміщенні до паперових пакетів.

Протоколом відбирання експериментальних зразків крові від 06.05.2021 р., проведеного на підставі постанови прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1, під час якого у ОСОБА_8 відібрані зразки крові, які поміщені до паперового пакету та опечатані.

Висновком експерта №450 від 10.07.2019 відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які наведені в таблиці результатів дослідження.

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 12.07.2019 зразки крові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 упаковані в спец пакети №2953795, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Протоколом огляду місця події, з фото таблицею та додатком до нього, складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області 26.04.2021, за результатами огляду магазину, що розташований за адресою будинок 841 по вул. Залізничне селище в м. Миколаєві.

Згідно протоколу, під час проведення вказаної слідчої дії вилучено фрагменти туалетного паперу зі слідами РБК; 2 змиви РБК; 5 СПУ та картонну коробку цукерок «Рошен».

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 26.04.2019 фрагменти туалетного паперу зі слідами РБК; 2 змиви РБК; 5 СПУ та картонну коробку цукерок «Рошен», визнано речовим доказом.

Відповідно до висновку експерта №492 від 29.08.2019 на фрагменті паперу «1» (об`єкт №1), картоні (об`єкт №3), фрагменті паперу «2» (об`єкт №5), змиві РБК № 3 (об`єкт №7), змиві РБК №4 (об`єкт №8) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові, на фрагменті паперу «1» (об`єкти №2), картоні (об`єкт №4) виявлено клітини з ядрами без домішку крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1).

На фрагменті паперу «2» (об`єкт №6) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішку крові.

Встановити генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на фрагменті паперу «2» (об`єкт №6) не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах.

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на фрагменті паперу «1» (об`єкт №1), картоні (об`єкт №3), фрагменті паперу «2» (об`єкт №5), змиві РБК №3 (об`єкт №7), змиві РБК №4 (об`єкт №8), клітин з ядрами без домішку крові виявлених на фрагменті паперу «1» (об`єкти №2), картоні (об`єкт №4) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ймовірність випадкового збігу сукупності генетичних ознак, встановлених у зразку крові підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 та в об`єктах №№1-5,7,8 складає 4,95 х 1025. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2,02 х 1024 осіб.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на фрагменті паперу «1» (об`єкт №1), картоні (об`єкт №3), фрагменті паперу «2» (об`єкт №5), змиві РБК №3 (об`єкт №7), змиві РБК №4 (об`єкт №8), клітин з ядрами без домішку крові виявлених на фрагменті паперу «1» (об`єкти №2), картоні (об`єкт №4) від ОСОБА_9 виключається.

Висловитись про походження поодиноких клітин з ядрами без домішку крові виявлених на фрагменті паперу «2» (об`єкт №6) від ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не представляється за можливе у зв`язку з вищезазначеним.

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 08.09.2019 фрагменти туалетного паперу зі слідами РБК; 2 змиви РБК; 5 СПУ та картонну коробку цукерок «Рошен», упаковані в спец пакети №3968761, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу.

Протоколом обшуку від 26.04.2019 за місцем фактичного місця проживання ОСОБА_8 за адресою кв. АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Під час обшуку вилучено спортивну кофту сірого кольору із вставками на рукавах зеленого кольору та слідами речовини бурого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболка білого кольору, покривало бірюзового кольору зі слідами речовини бурого кольору.

При дослідженні відеозапису проведення обшуку ОСОБА_8 , 1991 р.н. добровільно видав слідчому вище перелічені речі та повідомив, що вони належать його брату ОСОБА_8 .

Дозвіл на проведення вказаної слідчої дії було надано ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2019.

Постановою слідчого від 15.10.2019 спортивна кофта сірого кольору із вставками на рукавах зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору, спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболка білого кольору, покривало бірюзового кольору зі слідами речовини бурого кольору - упаковано до експертного пакету, куртку - упаковано до сейф пакету №ЕХР 0425806. Шкарпетки, труси, джинсові штани, футболка, кросівки, ремінь, вилучені під час огляду трупа - упаковані до сейф пакету №ЕХР0425810 та визнані та залучені до кримінального провадження.

Висновком експерта №530 від 10.10.2019 відповідно до якого, на футболці (об`єкт №1) виявлено клітин з ядрами з домішкою крові, на спортивній кофті (об`єкти №№2-4), на спортивних штанах (об`єкти №№6,8-11), на покривалі (об`єкти №№13,14) виявлено кров людини, клітини з ядрами, на покривалі (об`єкти №№15-18) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку 1).

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на футболці (об`єкт №1) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразків крові підозрюваного ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 .

Генетичні ознаки слідів крові, клітин з ядрами виявлених на спортивній кофті, на спортивних штанах, збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого. Походження генетичних ознак слідів крові, клітин з ядрами виявлених на спортивній кофті, на спортивних штанах від потерпілого ОСОБА_9 виключається.

Згідно висновку експерта №449 від 09.10.2019 Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на футболці (об`єкт №1), джинсових штанах (об`єкти №3, 4, 5, 6, 7) та на куртці (об`єкти №№ 9, 10, 11, 12), клітин з ядрами без домішки крові виявлених на футболці (об`єкт №2) та на куртці (об`єкт №13) збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та не збігаються в генетичними ознаками тратті крові підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених зразку крові потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та в об`єктах №1-7,9-13 складає 2,49 х 1023. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,02 х 1022 осіб.

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові виявлених на футболці (об`єкт №1), джинсових штанах (об`єкти №3, 4, 5, 6, 7) та на куртці (об`єкти №9, 10, 11, 12). клітин з ядрами без домішки крові виявлених на футболці (об`єкт №2) та на куртці (об`єкт №13) від підозрюваного ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 виключається.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 складеного 26.04.2019 о 13.30 год. в нього було вилучено головний убір (бейсболка) чорного кольору, яка поміщена у сейф пакет №INZ3023511; мобільний телефон марки «НОМТОМ» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «Life» та «Київстар», які поміщено у сейф-пакет №ЕХР0168392; грошові кошти в сумі 1556 гривень, купюрами - номіналом 200 гривень в кількості 7 шт., номіналом 100 гривень в кількості 1 шт., номіналом 50 гривень в кількості 1 шт., номіналом 5 гривень в кількості 1 шт., купюрами 1 гривня в кількості 1 шт., які поміщено у сейф-пакет №7127831; чек на білет №212759 «Миколаївські автовокзали» Миколаїв-Київ, який поміщено у сейф- пакет №ЕХР 0425809, марлевий тампон (серветка) зі слідами РБК, яку поміщено у паперовий конверт. В той же день постановою слідчого зазначені речі були визнанні речовими доказами.

Висновком експерта №529 від 08.10.2019 встановлено, у змиві (об`єкт №1), на кросівках (об`єкт №4) виявлено кров людини, клітини з ядрами, на бейсболці (об`єкт №2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку 1). Генетичні ознаки крові людини, клітитин з ядрами виявлених у змиві (об`єкт №1), слідів крові, клітин з ядрами виявлених на кросівках (об`єкт №4), клітин з ядрами без домішки крові виявлених на бейсболці (об`єкт №2), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 .

Походження генетичних ознак крові людини, клітини з ядрами виявлених у змиві (об`єкт №1), слідів крові, клітин з ядрами виявлених на кросівках (об`єкт №4), клітин з ядрами без домішки крові виявлених на бейсболці (об`єкт №2) від потерпілого ОСОБА_9 виключається

Постановою слідчого від 11.10.2019 головний убір (бейсболка) чорного кольору, який після проведення дослідження поміщено до первинної упаковки та запаковано в пакет експертної служби МВС України №3968790; кросівки чорного кольору, які після проведення дослідження поміщено до первинної упаковки І сейф-пакету № ЕХР0425809) та опечатано паперовою биркою з пояснювальним написом і підписом експерта; змив речовини бурого кольору поміщено до первинної упаковки та запаковано в пакет експертної служби МВС України №2952967 визнано та залучено до кримінального провадження

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.04.2019 свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_8 , як особу яка ІНФОРМАЦІЯ_6 нанесла ОСОБА_9 тілесні ушкодження від яких останній помер.

Районний суд вірно не взяв до уваги заперечення ОСОБА_8 про те, що свідок ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту знаходився в стані наркотичного сп`яніння, оскільки ця обставина ні чим не підтверджується. Крім того, на дослідженому судом відеозапису, ОСОБА_21 впевнено вказує на ОСОБА_8 , як на особу яка нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 , при цьому чітко пояснюючи обставини того, що відбувалося. Посилання захисника на те, що в протоколі відсутні підписи понятих та зазначений інший адвокат не відповідають дійсності.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №193 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент кримінованого правопорушення та на теперішній час страждав та страждає на емоційно нестійкий розлад особистості в стані компенсації, ускладнений синдром залежності внаслідок вживання алкоголю та наркотичних засобів (каннабіноїди, метадон). За своїм психічним станом на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час ОСОБА_8 міг та може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує.

Вказані докази, суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними, допустимими та достовірними, а їх взаємозв`язок достатнім та взаємоузгодженим, в розумінні критерію «поза розумним сумнівом» на підтвердження встановлених обставин скоєння ОСОБА_8 умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_22 .

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_23 від 20.05.2019 під час якого вона розповіла та показала на місці обставини вбивства ОСОБА_9 , яке відбувалось біля її будинку та яке вона бачили з вікна, виходячи з приписів п. 5 ч. 5 ст. 87, ч. 4 ст. 95 КК суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, оскільки особисті покази свідок в суді не надавала та у зв`язку з низкою якістю відеозапису слідчої дії.

Протокол обшуку від 26.04.2029 за адресою буд. АДРЕСА_2 , а також рапорт старшого інспектора Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області від 25.04.2019 р. доказового значення по справі не має, оскільки, він ні підтверджує, ні спростовує вину обвинуваченого.

Не визнання ОСОБА_8 своєї вини суд першої інстанції обґрунтовано розцінив як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки вказана позиція обвинуваченого спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді, належними та допустимими вищезазначеними доказами.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів зібраних під час досудового розслідування та наданих стороною обвинувачення і є такими, що фактично виправдовують обвинуваченого з огляду на таке.

Так захисник зазначає, що допитані в суді свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_10 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 не підтверджують причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, а покази свідка ОСОБА_24 , викликають певний сумнів щодо їх достовірності, оскільки він неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів та пояснив, що освітлення на місці скоєння злочину було дуже погане, а тому він не бачив обличчя того, хто вбив ОСОБА_9 , що по суті виправдовує обвинуваченого.

Письмові докази на думку захисника також не доводять вину ОСОБА_8 та є недопустимими та такими, що підтверджують невинуватість ОСОБА_8 , а тому свідчать про непричетність його до вбивства.

Так, на думку сторони захисту протокол огляду місця події від 25.04.2019 складений з процесуальними порушеннями та обвинуваченому в порядку ст. 290 КПК України відкриті не всі докази по справі, в тому числі відео файли та речові докази, а передані для проведення експертиз речі ОСОБА_8 вилучені під час обшуку передані експерту з порушенням зберігання та цілісності упакування.

Проте ці доводи сторони захисту є необґрунтованими та спростовуються дослідженими у районному суді доказами.

Згідно положень статей 84-87 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження сторони захисту щодо недопустимості огляду місця події, а саме огляду відкритої земельної ділянки, розташованої біля зупинки громадського транспорту, біля будинку АДРЕСА_3 , оскільки огляд проводився у присутності понятих та інших осіб які були присутні під час проведення процесуальної дії, яким у повному обсязі було зачитано складений протокол, який було ними підписано без зауважень.

З урахуванням зазначеного, при проведенні вказаної слідчої дії, слідчим у повному обсязі дотримано вимоги ст. 237 КПК України, що не оспорювалися учасниками кримінального провадження в суді.

Не внесення до вступної частини протоколу інших осіб, які були присутні під час проведення процесуальної дії у відповідності до вимог ст.ст. 84-87 КПК України, не є підставою, для визнання його недопустимим доказом.

На думку колегії суддів посилання доводів захисника на порушення цілісності сейф пакету з речами ОСОБА_8 які вилучені 26.04.2019 під час обшуку, та який проводився за місцем мешкання брата ОСОБА_8 - ОСОБА_8 не відповідає обставинам справи та ґрунтується на припущеннях та домислах, оскільки відповідно до дослідницької частини №530 від 10.10.2019 сейф-пакет Національної поліції України №ЕХР0421136 з речами ОСОБА_8 надійшов до експертної установи цілим та неушкодженим.

Крім того, із пояснень допитаного в суді експерта ОСОБА_25 встановлено, що пакет надійшов до експертної установи не розпакованим. В подальшому експерт його розпакував, отримав зразки та після проведення експертизи запакував знов та повернув слідчому.

Щодо твердження захисника, що під час досудового розслідування порушено право ОСОБА_8 на захист, оскільки йому не відкрито у повному обсязі матеріали досудового розслідування, а саме відеозаписи, які є додатками до протоколів огляду місця події та речових доказів, судова колегія суд зазначає, що відповідно до протоколів надання доступу до матеріалів досудового розслідування, 17.10.2019, підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику, на виконання приписів ст. 290 КПК України надано доступ до матеріалів кримінального провадження, з якими вони ознайомилися у повному обсязі, внаслідок чого засвідчили власними підписами без зауважень.

Законодавець встановив процедуру, яка забезпечує реалізацію права на справедливий суд у його процесуальному аспекті, тобто надає сторонам майбутнього судового розгляду можливість ознайомитися із доказами (в тому числі речовими) кожної із них і підготувати правову позицію, що буде ними обстоюватись у змагальній процедурі судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Водночас, Верховний Суд у рішенні від 12 березня 2020 року у справі №688/2831/17 вказав, що на орган досудового розслідування покладено обов`язок надати сторонам майбутнього судового розгляду безперешкодно реалізувати їх можливість ознайомитися із речовими доказами (у разі виявлення ними бажання), однак він не зобов`язаний здійснювати таке ознайомлення в обов`язковому порядку за відсутності ініціативи стороні.

Таким чином, не встановлено порушень прав обвинуваченого на доступ до матеріалів кримінального провадження, передбачене ст. 290 КПК України.

Одночасно апеляційний суд зазначає, що ставлячи під сумнів зібрані стороною обвинувачення речові докази у кримінальному проваджені, сторона захисту в суді першої інстанції не ініціювала їх дослідження в судовому засіданні, при виконанні судом вимог ст. 349 КПК України.

Посилання сторони захисту на покази свідків які її думку виправдовують ОСОБА_8 , та сумніви в правдивості показів ОСОБА_26 є недостовірними та спростовуються наступним.

Так, свідок ОСОБА_11 прямо та послідовно вказує на ОСОБА_8 як на особу яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 та ці докази він також підтвердив під час впізнання. При цьому покази ОСОБА_24 також підтверджує свідок ОСОБА_12 , яка підтвердила зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_9 безпосередньо перед вбивством, та те що ОСОБА_8 пішов за ОСОБА_9 , однак повернувшись, мав поріз руки. Покази ОСОБА_12 також підтвердила свідок ОСОБА_13 .

Окрім того, покази ОСОБА_26 об`єктивно підтверджуються висновками експерта №530 від 10.10.2019 відповідно до якого, на футболці, яка належала ОСОБА_8 є генетичні ознаки зразків крові підозрюваного ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 .

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив зібрані органами досудового розслідування докази, дав їм належну правову оцінку, на підставі чого прийшов до обґрунтованих висновків по суті обвинувачення, з якими погоджується й апеляційний суд, у зв`язку з чим доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про відсутність доказів для доведення винуватості ОСОБА_8 є безпідставними.

Разом з тим, згідно практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, вину особи та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Зокрема до обставин, що обтяжують покарання районний суд відніс вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину та перебування на обліку у лікаря психіатра і нарколога.

Натомість обставин, що пом`якшують призначене покарання районним судом не встановлено.

Окрім того районним судом враховано наявність трьох не погашених та не знятих судимостей, в тому числі за скоєння злочинів з застосуванням насильства та незначний мотив, що став причиною вбивства, у зв`язку з чим вважав за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

На переконання апеляційного суду, вказані обставини надавали суду першої інстанції підстави прийти до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити зазначене покарання, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також практику Верховного Суду (постанова Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є законним, достатнім, співрозмірним, справедливим та призначене у відповідності до вимог ст. 50 та 65 КК України.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком районного суду та вважає, що призначена міра примусу до обвинуваченого узгоджується з вимогами закону, є необхідною та достатньою для його виправлення, справедливою та такою, що не суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність і відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

З урахуванням усіх зазначених обставин в їх сукупності, а також тих, про які сторона захисту вказує у апеляційних скаргах, не вбачається підстав вважати призначену обвинуваченому ОСОБА_8 міру примусу явно несправедливою через суворість або такою, що призначена на підставах неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, за результатами перевірки доводів апеляційних скарг та матеріалів кримінального провадження, невідповідності призначеного судом покарання та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які були б підставою для зміни вироку першої інстанції або ставили б під сумнів законність та його обґрунтованість, колегія суддів не вбачає, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Аналізуючи сукупність усіх обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 7, 9, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.11.2021 у кримінальному провадженні №0001674, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2019 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4