Справа № 947/4009/23
Провадження № 1-кс/947/4784/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11.04.2023 року про відмову у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій вона просить скасувати постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11.04.2023 року про відмову у визнанні її потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги, особа, яка звернулась зі скаргою, вказує на те, що прокурор необґрунтовано посилається у постанові на ті обставини, що їй не завдано жодної матеріальної шкоди, так автомобіль було вилучено у Імпортера (ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ») до моменту передачі замовнику. Не враховано факт незаконного відчуження майна без статусу приватної власності. Зазначені у постанові прокурора обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про залучення її в якості потерпілої в рамках кримінального провадження.

ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити та розгляд скарги здійснювати у її відсутність про що подала відповідну заяву.

Прокурор ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою є обґрунтованою та вмотивованою, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Приймаючи до уваги заяви учасників процесу, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

09.04.2023 року ОСОБА_3 звернулася до Одеської обласної прокуратури із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11.04.2023 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне.

04.11.2021 року між ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» (Сторона-1) та ОСОБА_3 (Сторона-2) укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу (далі - Догорів).

Відповідно до п.1.1. Договору Сторона-1 і Сторона-2 зобов`язуються укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки: Mazda, модель: 6 sport, рік випуску: 2016. номер шасі (кузова) НОМЕР_1 .

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що сторони зобов`язуються до 31.03.2022 року укласти Основний договір.

Відповідно до п. 1.3. Договору Сторона-1 гарантує, що на момент укладення Основного договору транспортний засіб, визначений у п.1.1. цього Договору буде належати їй та не буде знаходитись під забороною відчуження.

Згідно з пунктом 3.2. Договору Сторона-2 набуває право власності на транспортний засіб з моменту виконання умови вказаної в п. 3.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору після укладання Основного договору транспортний засіб підлягає державній реєстрації на власника в одному із сервісних центрів МВС України.

Крім того, досудовим розслідуванням установлено, що на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2022 року № 187 відповідно до акту про примусове відчуження або вилучення майна 13.03.2022 року співробітником 7 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ здійснено примусове відчуження вищевказаного транспортного засобу.

За таких обставин, враховуючи положення п. п. З.1., 3.2. Договору, на день примусового відчуження транспортного засобу, тобто станом на 13.03.2022 року, його власником являлось ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ».

Таким чином, на момент примусового вилучення транспортного засобу такий транспортний засіб у власності ОСОБА_3 не перебував, тобто діями службових осіб правоохоронних органів за вищевказаних обставин безпосередньо ОСОБА_3 майнової шкоди не завдано та не могло бути завдано.

Доводи ОСОБА_3 про невизначений статус майна суперечать п. п. 1.1.. 1.3. Договору щодо належності транспортного засобу Стороні-1, а саме ТОВ «ВЕЗЕМ ІПЙППІНГ».

Укладення 19.07.2022 року між ОСОБА_3 та ТОВ «ВЕЗЕМ ШИППІНГ» договору про відступлення права вимоги на вказаний транспортний засіб відповідно до положень кримінального процесуального законодавства не може бути підставою для набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою прокурора та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова прокурора є вмотивованою, прокурором зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Прокурор здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 36 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, подана в порядку ст. 303 КПК України задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 11.04.2023 року про відмову у визнанні потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000128 від 01.04.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1