Дата документу 05.06.2023
Справа № 334/1586/22
Провадження № 1-кп/334/271/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003036 від 11.07.2017 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Дніпро, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння транспортним засобом марки «Опель» моделі «Вектра» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у кузові сріблястого кольору, який належить ОСОБА_6 , зустрівся з останнім на зупинці громадського транспорту «ЗСТО», яка розташована по вул. Рельєфна м. Запоріжжя під приводом його придбання.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 направилися на вказаному автомобілі на ділянку місцевості, яка розташована між вул. Талалихіна та вул. Каширське шосе (Тиражна) в м. Запоріжжя з метою огляду вказаного транспортного засобу майстром.

У той же день, приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись разом з потерпілим ОСОБА_6 на вказаній ділянці місцевості в салоні зазначеного автомобіля, скориставшись тим, що дане місце було безлюдним, реалізовуючи свої злочинні дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, дістав зі своєї сумки пістолет та вийшовши з салону транспортного засобу здійснив не менше п`яти пострілів в район лівої бічної поверхні тулуба та в ділянку першого пальця лівої кисті потерпілого, чим спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, проте не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_6 на власному транспортному засобу втік з місця пригоди.

Тим самим, ОСОБА_4 намагався заволодіти транспортним засобом марки «Опель» моделі «Вектра» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у кузові сріблястого кольору, який належить ОСОБА_6 , застосувавши до потерпілого насильство, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, суду пояснив, що визнає себе винним тільки у тому, що застосував щодо потерпілого ОСОБА_6 травматичну зброю та спричинив йому легкі тілесні ушкодження.

Щодо обставин подій у 2017 році пояснив, що мав намір придбати собі автомобіль. Побачивши на сайті Авто-Ріо об`яву про продаж автомобіля Опель Вектра за 2500 доларів США, зателефонував продавцю та домовився зустрітися з ним у місті Запоріжжі, біля магазину Сільпо по вулиці Бородінській. Спочатку продавець продемонстрував автомобіль зовні. Надалі, в процесі руху, при цьому, вони їздили разом у тому числі у безлюдних місцях, за кермом їздив він сам з дозволу власника, а власник сидів поряд на пасажирському місці. Автомобіль його влаштовував і вони почали домовлятися щодо оформлення автомобіля. Оскільки автомобіль не був зареєстрований на території України і потребував оформлення для подальшої реєстрації, ОСОБА_6 запевнив, що йому потрібний тиждень для підготовки документів і він спроможний це зробити. Потерпілий назвав суму задатку у розмірі 500 доларів, на що він погодився та передав вказану суму, при цьому це ніяк не оформлювали. На наступний день домовилися зустрітися знову. Наступного дня вони узгодили зустріч на 18 годину вечора. Потерпілий сам призначив місце зустрічі. На призначений час ОСОБА_6 приїхав на зупинку ЗСТО, забрав його та вони поїхали на СТО, яке сам потерпілий визначив. Коли вони під`їхали до СТО, двері були зачинені у боксах нікого не було. Потім вирішили, що треба ще поїздити з метою продивитися усі якості ходової частини автомобіля. Поїхали по дорозі, де не було асфальтного покриття. За кермом був спочатку потерпілий, потім він знов сів за кермо. Потім знов помінялися місцями і за кермом був ОСОБА_6 . Доки автомобіль стояв, вони почали обговорювати оформлення документів. Потерпілий ОСОБА_6 повідомив йому про те, що не вдається можливим в обумовлений строк оформити документи. Тоді він запропонував йому повернути завдаток, на що потерпілий сказав, що не може зараз це зробити. Далі розмова перейшла в конфлікт. При цьому сам він сидів на пасажирському місці, а потерпілий ОСОБА_6 на водійському. Його сумка лежала на задньому сидінні. Коли розмова набрала обертів емоційного характеру, потерпілий вийшов із автомобіля, обійшов його спереду і почав хватати за його руки та за футболку в метою витягти його з автомобіля. Тоді він вийшов сам, оскільки потерпілий намагався його ударити. Потерпілий спереду відійшов та сів за кермо, а він пішов за ним. Обійшовши спереду автомобіль, він став збоку водійської двері, ближче переду. Коли ОСОБА_6 почав заводити автомобіль і спрацював центральний замок, він зрозумів, що ОСОБА_6 хоче уїхати, а в машині залишилася його сумка з усім вмістом і він почав говорити потерпілому, щоб він цього не робив, зупинився і віддав сумку, але останній почав рух автомобіля і тоді він дістав травматичну зброю і зробив декілька пострілів в ліву частину тулуба. Далі ОСОБА_6 на великій швидкості поїхав, а він пішки вийшов наверх, повернув праворуч, запитав у людей де він знаходиться та розуміючи, що знаходиться біля траси зателефонував знайомому та після його приїзду поїхав додому до міста Дніпро. Після цих подій декілька разів телефонував потерпілому, але потерпілий не розмовляв з ним.

Також, ОСОБА_4 суду повідомив, що розумів, що вчинив протиправне діяння у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому. Був впевнений, що вони не серйозні. Документи з часом відновив у зв`язку із втратою. Спеціально не переховувався та не знав, що знаходиться у розшуку з приводу цих подій. Пояснив, що мети заволодіння автомобілем потерпілого шляхом угону у нього не було взагалі. Вважає, що ОСОБА_6 його обмовив в частині того, що він мав умисел його вбити для заволодіння його автомобілем. Також, ОСОБА_4 висловив думку, що потерпілий сказав неправдиво, що не отримував суму завдатку, та в тому, що пістолет травматичної дії знаходився у сумки на задньому сидінні.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 пояснив, що у вересні 2016 року, перебуваючи у м. Ковель, Івано-Франківської області, він придбав для власних потреб автомобіль марки «Опель Вектра», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » у кузові сріблястого кольору, яким він керував на підставі довіреності. Приблизно в 20-х числах червня 2017 року він в мережі Інтернет виклав оголошення про продаж зазначеного авто. Так, 09.07.2017 йому подзвонив невідомий, який представився ОСОБА_7 та пояснив, що його зацікавив даний автомобіль. Того ж дня, приблизно о 15:00 годин вони зустрілись біля магазину «Сільпо» по вул. Бородинська, 20-Б, де ОСОБА_7 проїхався на вказаному авто. Після чого, ОСОБА_7 сказав йому, що згодом зателефонує.

10 липня 2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, вони зустрілися знов на зупинці громадського транспорту «ЗСТО», яка розташована по вул. Рельєфна м. Запоріжжя, звідки на вказаному автомобілі вони направились до станції технічного обслуговування, яка розташована по вул. Братська в м. Запоріжжя, нібито з метою огляду транспортного засобу знайомим ОСОБА_4 . Прибувши на місце, вони протягом одного часу чекали на знайомого ОСОБА_4 співробітника СТО, після чого, не дочекавшись співробітників СТО, ОСОБА_4 , попросив сісти за кермо вказаного транспортного засобу та повідомив, що зараз вони поїдуть до майстра який нібито живе неподалік для огляду авто. Разом вони виїхали на ділянку місцевості, яка розташована між вул. Талалихіна та вул. Каширське шосе (Тиражна) в Д» м. Запоріжжя.

Потерпілий пояснив, що він сприйняв вказану ситуацію як підозрілу та став вимагати помінятись місцями, оскільки хотів направитись до дому. Після чого ОСОБА_4 , зупинив транспортний засіб та вони помінялися містами. Він сів за водійське сидіння, а ОСОБА_4 на пасажирське. Далі, він помітив, як ОСОБА_4 протягнув руку до своєї барсетки, яка лежала на задньому сидінні авто та достав відтіля пістолет. Він одразу зрозумів, що ситуація якась дивна та злякавшись почав говорити йому, щоб він виходив з автомобіля. ОСОБА_4 вийшов з салону, а він почав заводити двигун автомобіля щоб поїхати, але ОСОБА_4 підійшов до водійської двері, звернувшись до нього сказав що «це треба закінчити» та здійснив не менше п`яти пострілів в район лівої бічної поверхні тулуба та в ділянку першого пальця лівої кисті. Перебуваючи у шоковому стані, він на великій швидкості, поїхав з міста пригоди. Самостійно приїхав до 9 МКЛ. Коли приїхав до лікарні, побачив, що на задньому сидінні біля його сумки лежить сумка обвинуваченого, яку він також забрав. У лікарні його одразу поклали на каталку і повезли до операційній, а коли везли то на зустріч йому шли два поліцейських, які одразу в операційній взяли сумку та висипали з неї весь зміст. При цьому він побачив, паспорт громадянина України, закордонний паспорт, гаманець в якому були гроші. Поліцейські запросили свідків, а його повезли оперувати. У лікарні він пролежав два тижні.

Потерпілий зазначив, що свідків самих подій не було. За весь час ОСОБА_4 не зв`язувався з ним. Також пояснив, що що дії обвинуваченого сприймав, як заплановане вбивство з ціллю пограбування, а саме забрати його автомобіль. Покарання просив призначити суворе. Цивільний позов не заявляв.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_8 , який суду фактично нічого не пояснив, не заперечував проти того, що був залучений до огляду предметів у міській лікарні, розписався в протоколі, але нічого не пам`ятає.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився, вважаючи, що свідки не можуть надати будь-яку інформацію, яка буде корисною для вирішення кримінального провадження. Інших свідків по справі немає.

Вищезазначені показання потерпілого узгоджуються між собою та з письмовими матеріалами провадження, які є доказами винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дослідженими і перевіреними під час судового розгляду, а саме:

-витягом з ЄРДР№ 0003036 від 11.07.2017 року відповідно до якого, 10.07.2017 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, невстановлена особа, знаходячись на ділянці місцевості, яка розташована між вул..Талалихіна та вул..Каширське шосе у м.Запоріжжя, із застосуванням насильства, небезпечного для життя потерпілого, намагалась викрасти автомобіль «Опель Вектра», який належить ОСОБА_6 , однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що незалежили від її волі;

-протоколом огляду місця події зі стенограмою до нього від 10.07.2017р. з 22 год по 22 год 35 хв., яким проведено огляд приміщення 9 МКЛ хірургічного відділення, розташоване на третьому поверсі по вул. Щасливій, 1, де виявлено та вилучено барсетку чорного кольору з особистими речами, документами та грошовими коштами ОСОБА_4 ;

-протоколом огляду місця події зі стенограмою до нього від 10.07.2017р. з 23 год по 23 год 15 хв., яким проведено огляд приміщення 9 МКЛ хірургічного відділення, розташованого по вул. Щасливій, 1, в місті Запоріжжя, оглянуто та вилучено чотири кулі з гумового матеріалу чорного кольору, що мають сліди деформації (сплюснута) діаметром 10 мм кожна з нашаруванням речовини бурого кольору;

-протокол огляду місця події зі стенограмою до нього від 10.07.2017р. з 23 год 20 хв. по 23 год 50 хв., яким проведено огляд території 9 МКЛ, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 1, яким оглянуто автомобіль марки «Опель Вектра» д.з. НОМЕР_2 в кузові сірого кольору та вилучено кулю чорного кольору діаметром 9 мм., а також стріляну гільзу;

-протоколом огляду місця події зі стенограмою до нього від 11.07.2017р. з 00 год 15 хв. по 00 год 35 хв., яким проведно огляд відкритої місцевості розташованої між вул. Тиражна та вул. Талалихіна в м. Запоріжжі;

-протоколом впізнання особи за фотознімками від 13.07.2017 року за результатами якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу обвинуваченого за рисам обличчя, формою голови, носу, щелепи та короткої зачіски;

-протоколом огляду речей від 20.07.2017, огляд мобільного телефона потерпілого ОСОБА_6 ;

-висновком експерта від 06.10.2017 року № 2435ДМ згідно якого у ОСОБА_6 множинні рани (5) лівої бічної поверхні тулуба, сліпе поранення в ділянці першого пальця лівої кисті, наслідком загоєння яких є виявлені при повторному огляді рубці у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені вище докази відповідають вимогам належності і допустимості, оскільки містять відомості про факти та обставини, які мають значення для кримінального провадження і мають доказове значення, отримані в процесуальний спосіб.

Доводи захисника про проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні з порушенням норм КПК України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, діяння, визначені у ч.2 ст. 87 КПК України. Недопустимими є також докази, що були отримані в порядку, зазначеному у ч. 3 ст. 87 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення крім випадків, встановлених ч.2 ст. 89 КПК України.

Захисник вказує, що слідчі та процесуальні документи, не містять в собі підтвердження вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тобто, інформація, яка зазначена в наданих стороною обвинувачення документах, не містить доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення. Інших, достатніх та переконливих доказів, які підтверджували б обвинувачення за ч. З ст. 15 - ч. 3 ст. 289 КК України сторона обвинувачення суду не надала, а надані докази є недостатніми для визнання винуватості особи за цією нормою статті.

З огляду на вказане, суд зазначає, що відповідно до принципу безпосередності суд при ухваленні вироку враховує показання обвинуваченого, які він надав під час його допиту в суді.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений надав свідчення щодо його абсолютної непричетності до обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, одночасно вказуючи на відсутність належних доказів його винуватості в частині заволодіти автомобілем потерпілого ОСОБА_6 . Проте, протилежне, а саме його конфлікт з потерпілим з підстав неповернення йому грошових коштів в ході судового розгляду не доведено. Під час допиту потерпілого, останній зазначав, що ніяких домовленостей з приводу авансу або передплати за купівлю автомобіля у нього з ОСОБА_4 не було. Про те, що ім`я обвинуваченого ОСОБА_9 , він дізнався під час досудового розслідування, коли впізнав його за зовнішніми рисами. Тому, що при знайомстві, ОСОБА_4 представлявся як « ОСОБА_7 ». А в той час, коли побачив у нього зброю, то сприйняв ситуацію саме як спричинення йому шкоди для заволодіння транспортним засобом.

Крім цього, суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування. Однак, з досліджених судом письмових доказів встановлено, що усі необхідні слідчі розшукові дії проводилися з дотриманням вимог КПК України, зокрема щодо огляду міста події до внесення відомостей до ЄРДР. Оскільки дана необхідність викликана була з метою найшвидшого з`ясування усіх обставин по справі.

Також судом відхиляється доводи сторони захисту щодо розшуку обвинуваченого, який весь час перебував у м.Дніпро, де винаймав житло. Він не переховувався від слідства оскільки не знав про порушене кримінальне провадження.

З таким висновком не можна погодитися оскільки сам обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував факт стрілянини у потерпілого та розумів протиправність своїх дій. Крім того, він залишив поза увагою те, що залишив свої документи в автомобілі та не намагався їх забрати, а зробив собі новий паспорт.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 вважаються судом як ухилення від відповідальності.

Не заслуговує на увагу висловлена позиція сторони захисту щодо недопустимості результатів слідчих дій через допущені процесуальні порушення, які унеможливлюють використовувати отримані докази внаслідок істотного порушення прав та свобод гарантованих Конституцією, Законами України, міжнародними договорами, що здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Відтак, суд визнав такі докази допустимими та поклав їх в основу вироку.

Таким чином, дослідивши всі докази, надані сторонами кримінального провадження, які суд визнав належними та допустимими, з`ясувавши відсутність у сторін клопотань щодо надання і дослідження інших доказів з метою доповнення судового слідства, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Позиція обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заволодіння транспортного засобу, яке поєднане з насильством, на думку суду, спрямована на перешкоджання встановленню істини у справі та уникнення покарання, суперечить сукупності досліджених письмових та речових доказів та не узгоджується із показаннями потерпілого, які на противагу узгоджуються між собою та з іншими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 бажав придбати автомобіль та познайомившись з ОСОБА_6 , побачив, що останній є особою похилого віку. Він запропонував йому проїхати у вечірній час до СТО, достеменно розуміючи, що робочий час вже закінчено, а потім запропонував ще проїхати нібито з метою перевірки автомобіля у русі та скориставшись тим, що місце було безлюдним, реалізовуючи свій план, направлений на незаконне заволодіння транспортного засобу, дістав зі своєї сумки пістолет та вийшовши з салону транспортного засобу здійснив не менше п`яти пострілів. Розуміючи при цьому, що постріл гумовими кулями не спричинить смерть потерпілого але подавить його волю до спротиву для заволодіння транспортним засобом, проте не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_6 на власному транспортному засобу втік з місця пригоди.

Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом, що умисел обвинуваченого був спрямований на незаконне заволодіння транспортного засобу поєднане з насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого та має бути кваліфікований як незакінчений замах, оскільки ОСОБА_4 не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Сукупністю доказів у справі підтверджується вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 спланованих дій, спрямованих на незакінчений замах на незаконне, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 .

Незаконне заволодіння транспортним засобом слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз.

Як встановлено судом з показань потерпілого, 10 липня 2017 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , під приводом придбання транспортного засобу марки «Опель» моделі «Вектра» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » у кузові сріблястого кольору, який належить ОСОБА_6 , зустрівся з останнім на зупинці громадського транспорту «ЗСТО», яка розташована по вул. Рельєфна м. Запоріжжя, звідки на вказаному автомобілі вони направились до станції технічного обслуговування, яка розташована по вул. Братська в м. Запоріжжя, нібито з метою огляду транспортного засобу. Прибувши на місце ОСОБА_4 та ОСОБА_6 протягом одного часу чекали на співробітників СТО. Після чого не дочекавшись співробітників СТО, ОСОБА_4 , за згодою ОСОБА_6 сів за кермо вказаного транспортного засобу. ОСОБА_4 сказав, що зараз вони поїдуть до майстра який нібито живе неподалік для огляду авто, та разом з потерпілим виїхав на ділянку місцевості, яка розташована між вул. Талалихіна та вул. Каширське шосе (Тиражна) в м. Запоріжжя. ОСОБА_6 сприйняв вказану ситуацію як підозрілу та став вимагати помінятись місцями, оскільки хотів направитись до дому. Після чого, ОСОБА_4 , зупинив транспортний засіб та вони помінялися містами. Далі, ОСОБА_4 , знаходячись разом з потерпілим на вказаній ділянці місцевості в салоні зазначеного автомобіля, скориставшись тим, що дане місце було безлюдним, дістав зі своєї сумки пістолет, та вийшовши з салону транспортного засобу підійшов до водійської двері, звернувшись до потерпілого сказав що «це треба закінчити» здійснив не менше п`яти пострілів в район лівої бічної поверхні тулуба та в ділянку першого пальця лівої кисті чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Про наявність у діях обвинуваченого спланованих дій на вчинення злочину, свідчить і поведінка обвинуваченого після кримінального правопорушення, який у той же день поїхав до м.Дніпро та переховувався від органів досудового слідства.

Той факт, що нібито потерпілий ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 та не бажав їх повернути на вимогу обвинуваченого, спростовуються зібраними по справі доказами та не доведені обвинуваченим та його захисником.

При оцінці дій обвинуваченого судом враховується практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Надавши належну оцінку всім зібраним у справі доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності у своєму взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 289 КК України, як незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його наслідків, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, щодо обставин події фактично своєї вини не визнав, а навпаки омовляв потерпілого нібито з його вини сталася подія злочину. ОСОБА_4 не має офіційного міста роботи, за місцем реєстрації не проживає, не має міцних соціальних зв`язків, з 2017 року перебував у розшуку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст..67 КК України суд враховує те, що злочин вчинений до особи похилого віку.

Враховуючи що обвинувачений скоїв закінчений замах на вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, при призначенні покарання суд враховує ст.68 КК України, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, його матеріальний стан, вважає можливим не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Зважаючи на тяжкість скоєного злочину, суд вважає необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження нових злочинів, призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім років), що не суперечить строку, передбаченому законом про кримінальну відповідальність.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено.

Згідно протоколу затримання від 10.03.2022, ОСОБА_4 був затриманий 10.03.2022. Відтак, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 належить зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10.03.2022 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

При цьому, суд зазначає, що в ході огляду місця події від 10.07.2017р. виявлено та вилучено барсетку чорного кольору з особистими речами, документами та грошовими коштами ОСОБА_4 . Вилучені речі визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 21 Порядку, речові докази у вигляді готівки у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк). У разі коли готівка у національній валюті України чи іноземній валюті не містить слідів кримінального правопорушення, валютні кошти зараховуються на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку. Отже, грошові кошти номіналом 100 Євро однією купюрою серії S 9, номіналом 200 гривень однією купюрою КГ 1702090, номіналом 50 гривень серії ЄН 7328647 однією купюрою, номіналом 20 гривень ТГ4173467 однією купюрою, номіналом 10 гривень серії СА2829089 однією купюрою, номіналом 1 гривня серії РЕ 8369463 однією купюрою, а також копійки на загальну суму 4 гривні 75 коп. передати для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк) та зарахувати їх на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з часу затримання, а саме з 10.03.2022 року.

Речові докази по справі - чоловічу барсетку чорного кольору, мобільний телефон «Леново» в корпусі сірого кольору імей 1: НОМЕР_3 , імей2: НОМЕР_4 з двома сім-картами оператора «Київстар», шкіряний чохол для документів чорного кольору з написом «Служба Безпеки України», пластмасовий пінцет, три ключі, дерев`яний хрестик з шкіряним підвісом, полімерний пакет з написом «Мед-сервіс», іконка, контейнер з лінзами, стартовий пакет «Київстар», стартовий пакет «Лайф», адаптер для карти пам`яті повернути власнику; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_5 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_7 , банківська картка «Приват Банка» № НОМЕР_8 знищити; грошові кошти номіналом 100 Євро однією купюрою серії S 9, номіналом 200 гривень однією купюрою КГ 1702090, номіналом 50 гривень серії ЄН 7328647 однією купюрою, номіналом 20 гривень ТГ4173467 однією купюрою, номіналом 10 гривень серії СА2829089 однією купюрою, номіналом 1 гривня серії РЕ 8369463 однією купюрою, а також копійки на загальну суму 4 гривні 75 коп. передати для зберігання уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ (далі - уповноважений банк) та зарахувати їх на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) уповноваженого банку; фрагмент полімерної кулі, дві гільзи, змив РБК та контрольний змив знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1