Справа № 350/784/20
Провадження № 11-кп/4808/259/23
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судово ї палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено, продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів - до 02 червня 2023 року включно. У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який судом відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу суду та обрати більш м`який запобіжний захід щодо нього у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд постановляючи оскаржувану ухвалу суду не врахував, що він є опікуном бабусі ОСОБА_10 з 2018 року, стан здоров`я якої на даний час погіршився, його мати є інвалід 2 групи та похилого віку. Обидві потребують його допомоги та підтримки. Звертає увагу на те, що в судові засідання потерпілі та свідки не з`являються, а у поданих клопотаннях прокурора про продовження строку під вартою щодо нього, прокурором не наведено доказів наявності ризиків та не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо нього. Наголошує, що розгляд справи триває третій рік, він скоїв помилку будучи на цілодобовому домашньому арешті, в чому розкаюється. Наголошує, що зобов`язується з`являтись до суду на виклики та не порушувати умови домашнього арешту.

Апеляційний розгляд поданої ним апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу суду просить проводити в його присутності. Просить змінити запобіжний захід тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу суду та обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. Звертає увагу суду на те, що тривалий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції обумовлений тим, що з об`єктивних причин було змінено склад суду. Разом з тим, на даний час розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції наближається до закінчення. Просить врахувати, що стосовно обвинуваченого вже обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який було грубо порушено обвинуваченим.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, на розгляді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 вчинені проти життя та здоров`я особи та громадської безпеки, відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у вигляді від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України - від трьох до семи років позбавлення волі.

26.07.2020 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Судом зазначено, що відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 23 вересня 2020 року.

У подальшому обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, а 1 липня 2022 року відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області обвинуваченому ОСОБА_8 було змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю та заборонено йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 29 серпня 2022 року включно; звільнено обвинуваченого з-під варти в залі суду та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Перебуваючи під домашнім арештом обвинувачений ОСОБА_8 , як убачається із листа начальника Відділення поліції № 2 (сел.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 21 липня 2022 року пошкодив ремінець браслета трекера, така інформація була зареєстрована у журналі обліку заяв та повідомлень за № 2008 від 20 липня 2022 року. Виїздом на місце події, а саме за адресою проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 , було встановлено, що ОСОБА_8 за місцем проживання відсутній, зі слів матері ОСОБА_8 - ОСОБА_11 місце знаходження сина їй невідоме. ЕКЗ було знайдено на сусідньому подвір`ї.

Відповідно до ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_8 та надано дозвіл на затримання останнього з метою його приводу до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, обвинуваченого за вчинення злочину від 24 серпня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 був затриманий на підставі ухвали Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 26 липня 2022 року о 06 годині 45 хвилин 24 серпня 2022 року.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 25.08.2022 (справа №350/784/20, номер провадження 1-і/350/1/22) було постановлено клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 22 жовтня 2022 року включно. Після цього ухвалою суду ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 19.12.2022 включно.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з тим, що розгляд кримінального провадження триває, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 вчинені проти життя та здоров`я особи та громадської безпеки, відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення яких відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, передбачено покарання у вигляді від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України - від трьох до семи років позбавлення волі. Та на даний час наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинений ним особливо тяжкий злочин, незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки після отримання додатків до клопотання, щодо обрання міри запобіжного заходу йому будуть відомі їхні анкетні дані та адреси проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий.

Ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року вказане клопотання прокурора задоволено та продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора, суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливого тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

За таких обставин, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, виключає можливість ухилення обвинуваченого від суду, а тому суд не вбачає підстав для зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, таким чином у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу - слід відмовити.

Судом вказано на те, що даних про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять і обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, а обмеження його конституційних прав в даному випадку є виправданим і таким, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Судом вказано, що на час розгляду питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, ризики, які раніше були підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, а тому цей запобіжний захід підлягає продовженню.

При вирішенні питання про законність оскарженого рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, що обумовлює наявність певних особливостей та істотно відрізняє порядок перевірки судового рішення від аналогічних рішень суду, які ухвалені на стадії досудового розгляду кримінального провадження.

Зокрема, на стадії судового провадження, такий стандарт доказування як «обґрунтована підозра» втрачає свою актуальність і при оцінці доказів повинен бути застосований критерій доведеності «поза розумним сумнівом», який випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На думку суду апеляційної інстанції, наведене прокурором у клопотанні обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають місце в даному випадку, з врахуванням обставин і тяжкості кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватості, даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 .

Судом зазначено, що ОСОБА_8 може, усвідомлюючи про неминучість покарання за імовірне вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; при цьому суд враховує, що обвинувачений знаходячись під домашнім арештом пошкодив електронний засіб контролю та залишив місце знаходження, яке було визначено ухвалою суду, а в судове засідання призначене на 26 липня 2022 року не прибув та про причини неявки суд не повідомив, тобто ухилився від явки до суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки йому відомі їхні анкетні дані та адреси проживання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення кримінальної відповідальності; та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Суд прийшов до висновку, що на час розгляду питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, ризики, які раніше були підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, а тому цей запобіжний захід підлягає продовженню.

Враховуючи вищевказані ризики, а також те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а також громадської безпеки, які відповідно до ч.ч.5, 6 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, яким спричинено ушкодження здоров`я потерпілих, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для судового провадження подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, що виправдовує тримання ОСОБА_8 під вартою та унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

За наведених підстав, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Колегія суддів враховує, що при вирішенні питання про необхідність продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апеляційний суд, позбавлений можливості надати оцінку сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, об`єктивно встановити стадію судового провадження на якій знаходиться розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, визначити ступінь готовності суду ухвалити остаточне рішення по кримінальному провадженню та обсяг дій, які необхідно виконати суду до завершення судового розгляду кримінального провадження та встановити причини тривалого розгляду кримінального провадження з урахуванням процесуальної поведінки сторін протягом розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів приймає до уваги, що на стадії судового розгляду кримінального провадження суд самостійно вирішує питання про застосування чи продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, яка дозволить розглянути кримінальне провадження у розумні строки.

Рішення апеляційного суду щодо розгляду питання про законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, кримінальне провадження щодо якого розглядається по суті судом першої інстанції, не повинно виглядати як втручання у порядок розгляду кримінального провадження судом першої інстанції та створювати перешкоди суду в організації ефективного судового розгляду у розумні строки.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331,376,404,405,407,418,419,422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5