УХВАЛА

іменем України

27 червня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/877/23

Провадження №1-кс/152/112/23

Слідчий суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду клопотання ст. слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту,

встановив:

27.06.2023 року ст. слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області з клопотанням про накладення арешту, погодженим з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Узагальнено клопотання мотивоване тим, що слідчим розглядаються матеріали кримінального провадження №0000141 від 24.06.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 23 червня 2023 року приблизно о 23 годині, в умовах воєнного стану, введеного в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року за №64/2022, та неодноразово продовженого, з метою крадіжки прийшов до приміщення стоматологічної поліклініки КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради, що знаходиться в м. Шаргород, на вул. Чорновола, 9, та, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розбив віконне скло та через вікно проник всередину приміщення, де у шухляді стола, розміщеного у фойє приміщення, знайшов в`язку ключів, та, підібравши ключ від лікарського кабінету ОСОБА_6 , проник у приміщення кабінету, обшукавши який, у навісній тумбочці виявив та викрав грошові кошти в сумі 27500 грн., в шухляді стола виявив та викрав 3000 грн., а в шафі виявив та викрав 20000 грн., що належали потерпілому ОСОБА_6 , та, покинувши приміщення, розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, заподіявши потерпілому матеріальної шкоди в сумі 50500 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні крадіжки (таємного викрадення чужого майна), поєднаної з проникненням у інше приміщення, що вчинена в умовах воєнного стану та повторно.

За вказаним вище фактом 24.06.2023 року СВ ВП №2 Жмеринського РВП внесено відомості до ЄРДР за ч.4 ст.185 КК України.

26.06.2023 року під час проведення слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що у будинку, в якому він мешкає, наявна частина грошових коштів, які 23.06.2023 року він викрав з приміщення стоматологічної поліклініки КНП «Шаргородська міська лікарня» Шаргородської міської ради». Після цього в ході слідчого експерименту підозрюваний вказав на картонну коробку, що знаходилася на пральній машині в одній з кімнат житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , при огляді було виявлено грошові кошти в сумі 3000 грн. у кількості шести купюр номіналом по 500 грн. кожна, які вилучені та поміщені до спецпакету НПУ INZ №2016824.

Постановою слідчого від 26.06.2023 року вказані грошові кошти визнані речовими доказами.

Речові докази поміщені на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП.

Підставою для накладення арешту на майно слідчий зазначає те, що оглянуті та вилучені грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони містять інформацію про вчинене кримінальне правопорушення, тому з метою збереження речових доказів та з метою запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення або відчуження, для повного, всебічного, об`єктивного розслідування кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно.

Старший слідчий СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , особа, у володінні якої знаходиться речовий доказ представник ВП №2 Жмеринського РВП для розгляду клопотання не прибули, повідомлені належним чином (а.п.12-14).

При цьому, процесуальний прокурор начальник Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_7 , представник ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_8 , ст. слідчий ОСОБА_3 подали слідчому судді заяви про розгляд клопотання у їх відсутності, підтримують клопотання у повному обсязі та просять його задовольнити (а.п.15-17).

При цьому, ст. слідчий ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_7 , представник ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_8 клопотань, пов`язаних із розглядом кримінального провадження, слідчому судді не подавали.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутності слідчого, прокурора, представника особи, у володінні якої знаходиться майно, які належним чином повідомленні про дату, час та місце його розгляду, що відповідає положенням ч.1 ст.172 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.27 КПК України, під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів…

Частиною 4 ст.107 КПК України встановлено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оскільки в судовий розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна не прибули учасники судового провадження, а слідчий суддя не вбачає перешкод для розгляду клопотання та вважає можливим судове провадження здійснювати судом за відсутності останніх, то, відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.

Згідно із абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 та абз.1, 3 ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 2, 4 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, вбачається, що 24.06.2023 року до ЄРДР внесено відомості про надходження до ВП №2 Жмеринського РВП заяви ОСОБА_6 про те, що у період з 18 години 23.06.2023 року по 08 годину 24.06.2023 року невідома особа, розбивши віконне скло, проникла в приміщення стоматологічної поліклініки КНП «Шаргородська МЛ», звідки вчинила крадіжку грошей; кваліфікація кримінального правопорушення ч.4 ст.185 КК України; особа, яку повідомлено про підозру ОСОБА_5 (а.п.3).

З постанови від 24.06.2023 року вбачається, що до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні входить, у тому числі, слідчий ОСОБА_3 (а.п.7).

Старшим групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, відповідно до постанови від 24.06.2023 року, є прокурор Шаргородського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , а до групи прокурорів входять ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (а.п.8).

Тобто клопотання подано слідчому судді особами, уповноваженими на здійснення слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні особами.

З відомостей, викладених у протоколі слідчого експерименту від 26.06.2023 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що частину викрадених ним грошових коштів з приміщення стоматологічної поліклініки КНП «Шаргородська МЛ» в сумі 3000 грн. він заховав у будинку, в якому проживає і який знаходиться в АДРЕСА_1 . По приїзду до місця проживання підозрюваного, останній показав місце, де заховав грошові кошти, зокрема, в картонній коробці в одній із кімнат. Грошові кошти в сумі 3000 грн. були у кількості шести купюр номіналом по 500 грн. кожна. Вказані грошові кошти було вилучено та упаковано у спецпакет НПУ INZ №2016824 (а.п.5).

Постановою ст. слідчого ОСОБА_3 від 26.06.2023 року про визнання речовим доказом та про приєднання до матеріалів кримінального провадження як речового доказу грошові кошти в сумі 3000 грн. у кількості шести купюр номіналом по 500 грн. кожна, які вилучено та упаковано у спецпакет НПУ INZ №2016824, визнано речовими доказами, приєднано до матеріалів кримінального провадження та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Жмеринського РВП (а.п.6).

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження наявні належні та допустимі докази того, що наявні підстави для арешту вище зазначених грошових коштів, зокрема, такі, що вказують на те, що ці грошові кошти є речовими доказами і можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що відповідає положенням ст.98 КПК України.

З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Відповідно до ч.1 ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 5 ст.173 КПК України встановлено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З огляду на вище проаналізовані обставини та те, що слідчим наведено та надано докази поза розумним сумнівом щодо наявності підстав для накладення арешту на майно в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, з метою збереження грошових коштів як речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання ст. слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання ст. слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт для забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження, на грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) гривень у кількості шести купюр номіналом по 500 грн. кожна, які вилучено та упаковано у спецпакет НПУ INZ №2016824.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого з дня після її постановлення.

Скасування арешту майна здійснюється в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1