УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0000478 від 31 травня 2023 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 з використанням підконтрольного їй аккаунту у соціальній мережі «Facebook» під нікнеймом « ОСОБА_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 поширює матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту.

Так, 01 червня 2023 року в ході огляду всесвітньої мережі інтернет слідчим СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 на персональній сторінці « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), виявлено матеріали, які за своїм змістом мають ознаки розповсюдження матеріалів щодо виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України.

Згідно висновку експерта Сумського відділення при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 04 липня 2023 року № 1248, у текстовому матеріалі, відповідно до протоколу огляду від 01 червня 2023 року, містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

25 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 липня 2023 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон «Redmi Note 10 S», модель: M2101K7BNY, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Redmi Note 6 Pro», модель: M1806E7TG, Imei1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон «iPhone 7», модель: MN8X2FS/А, с/н: НОМЕР_7 .

Вищевказані речі та предмети визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

25 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що вищезазначені речі, які вилучені під час проведення обшуку мають значення для досудового розслідування, а також те, що відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення і зберегти на собі його сліди.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, тому слідча звернулася до суду з указаним клопотанням.

Слідча у судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила залишити його без розгляду, посилаючись на те, що на момент вручення підозри ОСОБА_4 вона страждала на епілепсію, що відноситься до психічного захворювання, тому при здійсненні зазначеної процесуальної дії обов`язковою була участь адвоката відповідно до норм чинного законодавства, проте органом досудового розслідування не була забезпечена його участь. Крім того, зазначила, що ОСОБА_4 належить лише один із вилучених телефонів, а інші належать членам сім`ї. Водночас, публікації, які були досліджені в ході досудового розслідування розміщені не в телефонах, а соціальних мережах.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000478, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України.

Згідно висновку експерта Сумського відділення при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 04 липня 2023 року № 1248, у текстовому матеріалі, розміщеному ОСОБА_4 у соціальній мережі «Facebook» під нікнеймом « ОСОБА_7 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 містяться висловлювання, виражені у формі заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту.

25 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 липня 2023 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Redmi Note 10 S», модель: M2101K7BNY, с/н: НОМЕР_1 , Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Redmi Note 6 Pro», модель: M1806E7TG, Imei1: НОМЕР_5 , Imei2: НОМЕР_6 ; мобільний телефон «iPhone 7», модель: MN8X2FS/А, с/н: НОМЕР_7 .

Постановою слідчої в слідчого управління ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 від 25 липня 2023 вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, 25 липня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 436-2 КК України.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У клопотанні слідчої зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають значення для досудового розслідування, містять відомості, які можуть бути доказами під час судового розгляду, а також могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення і зберегти на собі його сліди, а незастосування арешту майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.

Таким чином, слідчою доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене вище майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже воно відповідає ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено без адвоката, хоча, враховуючи наявність у підозрюваної психічного захворювання епілепсії, участь адвоката була обов`язковою, оцінюються слідчим суддею критично, з огляду наступне.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, стосовно яких передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, з моменту встановлення факту наявності в особи психічного захворювання або інших відомостей, які викликають сумнів щодо її осудності. Слідчою в судовому засіданні було повідомлено, що під час вручення повідомлення про підозру у ОСОБА_4 не було видимих ознак наявності у неї психічного захворювання, її поведінка була нормальною, не викликала сумнівів щодо її осудності, водночас, ОСОБА_4 не було повідомлено про наявність у неї захворювання, доказів протилежного стороною захисту не надано.

Крім того, твердження представника власника майна про те, що тільки один з вилучених під час обшуку телефонів належить ОСОБА_4 спростовується протоколом обшуку від 25 липня 2023 року, в якому зазначено, що під час обшуку та вилучення майна, на яке просить накласти арешт слідча, підозрюваною добровільно було видано три належних їй мобільних телефона, зауважень та доповнень зі сторони власника майна протокол обшуку не містить, доказів належності вищевказаних речей іншим членам сім`ї слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено під час проведення обшуку 25 липня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Redmi Note 10 S», модель М2101К7ВNY, с/н: НОМЕР_1 , Imei 1: НОМЕР_2 , Imei 2: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Redmi Note 6 Pro», модель М1806E7TG, Imei 1: НОМЕР_5 , Imei 2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Iphone 7», модель: MN8X2FS/А,с/н: НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1