Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/747/2023 Справа № 641/3168/23
УХВАЛА
06 червня 2023 року м. Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.06.2023 року на станції «Проспект Гагаріна» КП «Харківський метрополітен» було виявлено військовослужбовця, який перебуває на посаді радіотелефоніста у званні солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено предмет, схожий на корпус ручної осколкової гранати РГО, підривач типу УДЗ та 40 патронів калібру 5.45х39 до АК.
В ході огляду місця події 02.06.2023 року, у приміщенні кімнати поліції вищевказаної станції у громадянина ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: 40 (сорок) патронів калібру 5.45х39 до АК з маркуванням: «270/84» - 33 патрони; 4 патрони «3/90»; 2 патрони «17/84»; 1 патрон «270/89», які поміщено до сейф-пакету SUD 2007555 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу. Крім того, виявлено та вилучено 1 (одну) гранату РГО, яку поміщено до сейф-пакунку SUD 1012056 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу та 1 (один) підривач типу УДЗ, який поміщено до сейф-пакету SUD 1012057 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно може зберігати сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.
Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.
Особа у якої вилучено майно до суду не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи, будь-яких заяв до суду не подав.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно із вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи, дійшов висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 02.06.2023 року за результатами проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено: 40 (сорок) патронів калібру 5.45х39 до АК з маркуванням: «270/84» - 33 патрони; 4 патрони «3/90»; 2 патрони «17/84»; 1 патрон «270/89», які поміщено до сейф-пакету SUD 2007555 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу. Крім того, виявлено та вилучено 1 (одну) гранату РГО, яку поміщено до сейф-пакунку SUD 1012056 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу та 1 (один) підривач типу УДЗ, який поміщено до сейф-пакету SUD 1012057 з пояснювальним написом та підписами всіх учасників процесу.
Постановою слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області від 03.06.2023 року вилучені під час огляду місця події предмети визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372, 395 КПК України,
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 40 (сорок) патронів калібру 5.45х39 до АК з маркуванням: «270/84» - 33 (тридцять три) патрони; «3/90»- 4 (чотири) патрони; «17/84»- 2 (два) патрони; «270/89»-1(один) патрон; 1 (одну) гранату РГО та 1 (один) підривач типу УДЗ.
Місцем зберігання вказаного майна визначити камеру схову зберігання речових доказів ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1