Дата документу 03.01.2023Справа № 554/68/23
Провадження № 1-кс/554/412/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.01.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням , посилаючи на те, що досудовим розслідуванням установлено, що 02.01.2022, близько 03:30 год., ОСОБА_4 перебував із ОСОБА_5 в приміщенні альтанки, розташованої на території його домогосподарства, за адресою АДРЕСА_1 , з яким разом вживали спиртні напої.

В подальшому, на ґрунті вжитих спиртних напоїв, між ними виникли неприязні особисті відносини, внаслідок чого у ОСОБА_4 виник раптовий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_5 .

З цією метою, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, узяв легкозаймисту речовину, якою облив ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 , вважаючи, що всі заходи, які вважав необхідними для досягнення злочинного умислу, спрямованого на спричинення смерті потерпілого за допомогою дії відкритого вогню вжив, здійснив його підпал.

Однак, вищевказані протиправні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_5 не були закінчені з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , так як потерпілий впав на підлогу та збив із себе вогонь, отримавши разом з цим тілесні ушкодження.

Таким чином, внаслідок вчинення вказаних умисних та протиправних дій, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, який не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

02.01.2022 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено особистий обшук останнього в ході якого було вилучено:чорні гумові галоші з утепленням та нашаруванням бруду, чорні джинсові штани брудні з ременем на поясі, синю куртку з чорними вставками, светр сіро чорно-білу полосу брудний, чорну в`язана шапку.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій прохала клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході особистого обшуку 02.01.2022 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 чорні гумові галоші з утепленням та нашаруванням бруду, чорні джинсові штани брудні з ременем на поясі, синю куртку з чорними вставками, светр сіро чорно-білу полосу брудний, чорну в`язана шапку з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1