КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/3062/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2062/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями представника ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000064, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України та накладено арешт, шляхом заборони розпорядження та відчуження на належні ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» транспортні засоби (згідно переліку зазначеному в резолютивній частині даної ухвали)

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Тедіс Україна» - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна.

Також апелянт просить дослідити обставини та всі наявні у справі №761/3062/23 докази та додатково подані докази.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що будь-яке рішення органу податкового контролю, яким би буловстановлено порушення вимог податкового законодавства України ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» за обставинами, зазначеними прокурором в клопотанні про арешт відсутнє фактично й відсутнє в матеріалах судової справи.

У ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» відсутня заборгованість перед бюджетом чи державними цільовими фондами, що абсолютно виключає існування наслідку - «фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів», що є обов`язковою ознакою для кримінально-правової кваліфікації діянь службових осіб ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» за частиною 3 статті 212 КК України

Наведене свідчить про дійсну відсутність та відсутність в матеріалах клопотання фактичних даних про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Таким чином, слідчий суддя безпідставно встановив обставину обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, як за фактом вчинення такого кримінального правопорушення,так і за підозрою ОСОБА_8 : за відсутності встановленого факту порушення вимог податкового законодавства; за фактичної відсутності податкового боргу; за фактичної відсутності та відсутності в матеріалах справи доказів, які б підтверджували обставини порушення податкового законодавства та існування податкового боргу.

Апелянт також посилається на недопустимість доказів, які обґрунтовують вимоги клопотання та невідповідність майна критеріям визначених ст. 98 КПК України. В постанові про визнання транспортних засобів речовими доказами детектив, а в клопотанні про арешт прокурор не навели конкретних фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, підлягають доказуванню і можуть бути встановлені на підставі транспортних засобів, які належать ТОВ «ТЕДІС Україна», та на які накладено арешт. Сам лише факт наявності постанови детектива про визнання транспортних засобів речовими доказами, такі транспортні засоби процесуальним статусом речового доказу не наділяє.

В судове засідання представник ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 , не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена завчасно та належним чином. Однак від останньої надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку її участі 24.05.2023 у Вищому антикорупційному суді під час розгляду справі № 991/6810/22 щодо іншого її клієнта.

З урахуванням викладеного та думки прокурора щодо поданого клопотання представником ТОВ «Тедіс Україна» - адвокатом ОСОБА_6 , про відкладення судового розгляду, який заперечував щодо його задоволення та вважав за можливе продовжити апеляційний розгляд у відсутності останньої. Перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що в попереднє судове засідання представник ТОВ «Тедіс Україна» - адвокат ОСОБА_6 , також не з`явилася, подала клопотання про відкладення судового засідання, яке було призначене на 02.05.2023 об 11 год. 40 хв., у зв`язку з її участю 02.05.2023 з 08 год. 00 хв. в невідкладних слідчих діях - обшук у справі щодо іншого клієнта, що призвело до відкладення судового розгляду, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ у відповідності до ст. 422 КПК України та вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності представника ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вище зазначеної апеляційної скарги, з доповненнями та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями представника ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 ,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що детективами другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері та міжнародної технічної допомоги Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000064 від 16.11.2020 за ч. 3 ст. 212 КК України, а також за фактами підроблення за попередньою змовою групою осіб документів, які подавались для проведення державної реєстрації ТОВ «РОЗІДОР», ТОВ «ЛОНВЕНС», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1 КК України, умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», ТОВ «ВОЛИНЬТАБАК», ТОВ «ТМ-СТИЛЬ», ТОВ «ВЕСТБРОМТРЕИД» та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, та легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, в особливо великих розмірах службовими особами АТ «ЗНВКІФ «АРАБЄСКАЛЄ 1» та іншими за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», у період 2020 - І півріччя 2021 років умисно ухилилися від сплати податку на прибуток підприємств на загальну суму 212 074 320 грн. та акцизного податку на загальну суму 58 872 249,91 грн., а всього - 270 946 569,91 грн., шляхом невідображення в даних бухгалтерського обліку та неврахування при визначенні об`єкту оподаткування податку на прибуток підприємств та акцизного податку обсягів доходу у розмірі 1 178 190 665,59 грн., отриманого ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» у зазначений період від операцій з реалізації тютюнових виробів кінцевим споживачам, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» укладено ряд цивільно-правових договорів з суб`єктами господарювання, у т.ч. виробниками тютюнових виробів, щодо постачання на адресу ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» тютюнових виробів з метою отримання прибутку від їх подальшої реалізації, просування та/або поширення на території України.

При цьому, усвідомлюючи, що за умови забезпечення повного фіксування у первинних документах підприємства фактів здійснення всіх господарських операцій, пов`язаних із подальшою реалізацією на території України тютюнових виробів, фінансовий результат до оподаткування ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» буде збільшено, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», з метою заниження об`єкту оподаткування з податку на прибуток підприємств та акцизного податку, частину придбаних у період 2020-2021 років тютюнових виробів вирішили реалізувати невстановленим особам - кінцевим споживачам без відображення таких операцій в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства.

З метою недопущення виникнення нестачі за результатами зіставлення фактичної наявності активів з даними бухгалтерського обліку у результаті постачання невстановленим особам - кінцевим споживачам тютюнових виробів без відображення таких операцій в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», а також з метою створення документальної видимості руху активів та здійснення реальних господарських операцій, пов`язаних з постачанням на адресу суб`єктів господарювання тютюнових виробів, у період 2020 року ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» укладено з ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» ряд цивільно-правових угод щодо постачання ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» на адресу указаних підприємств тютюнових виробів, зміст яких не відповідає дійсності. Крім того, ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» у 2020 році продовжено дію угоди щодо постачання тютюнових виробів на адресу ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», укладеної у 2018 році.

У подальшому службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», усвідомлюючи, що ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» свої договірні зобов`язання щодо постачання на адресу ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» тютюнових виробів та інших товарів виконувати не буде, а також те, що в дійсності указані тютюнові вироби та інші товари у період 2020 - І півріччя 2021 років реалізовано невстановленим особам - кінцевим споживачам без відображення таких операцій в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства, у період 2020 - І півріччя 2021 років, забезпечили складання уповноваженими особами від імені ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» видаткових накладних щодо нібито постачання на адресу ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення на загальну суму 1 178 190 665,59 грн. (у т.ч. ПДВ), які за своєю економічною сутністю не відповідали фактичним обставинам здійснення у період 2020 - І півріччя 2021 років фінансово-господарських операцій між ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» та ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР».

При цьому, достовірно знаючи про те, що у період 2020 - І півріччя 2021 років ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» на адресу ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення відповідно до умов вищезазначених договорів та додаткових угод до них постачати не буде, а тому, отримані грошові кошти від ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» за указаними договорами фактично є безповоротною фінансовою допомогою, переслідуючи власний умисел, направлений на ухилення від сплати податків, діючи в порушення принципу ведення бухгалтерського обліку, а саме, превалювання сутності над формою, відповідно до якого операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» у період 2020 - І півріччя 2021 років, на підставі виписаних ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» на адресу ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» видаткових накладних, забезпечили відображення в даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» сум отриманих від ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР» грошових коштів як доходів, отриманих в результаті реалізації тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення, що не відповідало фактичним обставинам здійснення у період 2020 - І півріччя 2021 років фінансово-господарських операцій між ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» та ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР».

У подальшому, усвідомлюючи, що в дійсності указані тютюнові вироби, нікотиновмісні порції та товари не тютюнового призначення на суму взаємовідносин з ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД», ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР», тобто 1 178 190 665,59 грн, реалізовано невстановленим особам - кінцевим споживачам, а ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» отримано від таких операцій дохід, що підлягає врахуванню при визначенні об`єкта оподаткування податку на прибуток підприємств та акцизного податку, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», діючи умисно, у період 2020 - І півріччя 2021 років не забезпечили відображення в даних бухгалтерського обліку та фінансовій звітності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» суми отриманого підприємством доходу у розмірі 1 178 190 665,59 гривень.

Продовжуючи реалізацію власного умислу, направленого на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», усвідомлюючи, що отримані грошові кошти від ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР», ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД» за договорами поставки фактично є безповоротною фінансовою допомогою, а суми доходу, реально отриманого ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» від реалізації тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення невстановленим особам - кінцевим споживачам, не відображено в даних бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства, діючи всупереч принципу превалювання сутності над формою, забезпечили складання річної уточнюючої податкової декларації ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з податку на прибуток за 2020 рік та податкової декларації ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» з податку на прибуток за І півріччя 2021 року, занизивши при цьому значення рядків 04 «Об`єкт оподаткування» на загальну суму 1 178 190 665,59 грн, 06 «Податок на прибуток» на загальну суму 212 074 320 грн.

Крім того, усвідомлюючи, що отримані грошові кошти від ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР», ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД» за договорами поставки фактично є безповоротною фінансовою допомогою, а також те, що в дійсності тютюнові вироби на суму документальних взаємовідносин з ТОВ «ЛОНВЕНС», ТОВ «РОЗІДОР», ТОВ «МЕГАТОРГ ЛТД» реалізовано невстановленим особам - кінцевим споживачам, а тому, указані операції є об`єктом оподаткування акцизним податком із застосуванням ставки у розмірі 5 %, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», у період 2020 року та у період січня-червня 2021 року операції з продажу невстановленим особам - кінцевим споживачам тютюнових виробів на загальну суму 1 177 444 998,23 грн. в даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» не відобразили, акцизним податком із застосуванням ставки у розмірі 5 % не оподаткували, акцизний податок з указаних операцій до державного бюджету у розмірі 58 872 249,91 грн. не сплатили.

Таким чином, службові особи ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», у період 2020 - 1 півріччя 2021 років, діючи в порушення п.п. 44.1, п. 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п 134.1 ст. 134 ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 за № 73, п. 3 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 за № 290, занизили податок на прибуток в сумі 212 074 320 грн. та акцизний податок в сумі 58 872 249,91 грн., тим самим, ухилилися від сплати податків, що входять в систему оподаткування, на загальну суму 270 946 569,91 гривень.

В результаті таких протиправних дій до Державного бюджету України не надійшло податків на загальну суму 270 946 569,91 грн., що є особливо великим розміром, оскільки вони в сім тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

12 січня 2023 року службову особу - Генерального директора ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» ОСОБА_8 повідомлено про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства незалежно від форми власності, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, у власності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» наявні транспортні засоби, відповідно до переліку зазначеному у клопотанні.

26.01.2023 прокурор 1-го відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000064, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 листопада 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, а саме на транспортні засоби, належні ТОВ «Тедіс Україна», відповідно до переліку зазначеному у клопотанні.

На обґрунтування вимог даного клопотання з урахуванням вище зазначеного сторона обвинувачення також послалась на те, що наявні підстави вважати, що транспортні засоби, що відповідно до відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів перебувають у власності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» є предметом протиправної діяльності ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб і отримані внаслідок умисного ухилення від сплати податків, зокрема податку на додану вартість та акцизного податку, отже набуті кримінально протиправним шляхом.

Також, є всі підстави вважати, що транспортні засоби, що перебувають у власності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» використовувались у фінансово-господарській діяльності підприємства, а саме цими транспортними засобами здійснювалося транспортування вище описаних тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення.

Наявні достатні й реальні підстави вважати, що службова особа - генеральний директор ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, можуть вчинити дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, з метою приховування речових доказів, стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження та уникнення примусового вилучення цього майна.

А тому з метою збереження речових доказів, запобігання протиправним діям з приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження рухомого та нерухомого майна, в подальшому відшкодування спричинених державі збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на рухоме майно ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА».

06.02.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000064, від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, слідчий суддя враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зважаючи на суму збитків, з метою запобігання можливості передачі та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що воно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло бути здобутим внаслідок його вчинення та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідною постановою, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження на транспортні засоби, належні ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», відповідно до переліку.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимогам ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на транспортні засоби, належні ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», відповідно до переліку зазначеному у клопотанні прокурора, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження № 0000064, від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, які дають підстави вважати, що вище вказані транспортні засоби, що перебувають у власності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» могли використовуватись у фінансово-господарській діяльності підприємства, а саме цими транспортними засобами здійснювалося транспортування вище описаних тютюнових виробів, нікотиновмісних порцій та товарів не тютюнового призначення, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могли бути здобуті внаслідок його вчинення, а тому визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідною постановою детектива від 23.01.2023 /т. 3 а.с. 6-68/, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження на транспортні засоби, належні ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА», відповідно до переліку.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» в такий спосіб, з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні на даний час з урахуванням обставин кримінального провадження № 0000064, від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України є всі підстави вважати, що зазначені транспортні засоби, що перебувають у власності ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 170 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено. При цьому як встановлено, колегією суддів накладення арешту шляхом заборони розпорядження та відчуження на транспортні засоби, належні ТОВ «ТЕДІС УКРАЇНА» згідно переліку зазначеному в клопотанні, не перешкоджає здійснювати свою господарську та підприємницьку діяльність.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Обставини кримінального провадження № 0000064, від 16.11.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України та дана кваліфікація, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставин кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 212КК України, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають перевірці органом досудового розслідування під час проведення подальшого досудового розслідування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями представника ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями представника ТОВ «Тедіс Україна» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4