Номер провадження:1-в/521/229/23
У Х В А Л А

26 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника колонії - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції з установою виконання покарань, клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зарахування строку відбування покарання за попереднім вироком суду до строку покарання у виді позбавлення волі, стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

У С Т А Н О В И В :

Захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив на підставі ст.ст. 71, 72 КК України зарахувати засудженому початок строку відбування покарання за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 08.12.2021 року з 17.08.2020 року.

В судовому засіданні захисник та засуджений підтримали клопотання.

Прокурор вважала, що клопотання не підлягає задоволенню. Вказала, що, на її погляд, у вироку від 08.12.2021 року при складанні покарань на підставі ч. 1 ст. 71 КК України невірно визначена невідбута частина покарання за попереднім вироком. Однак, цей вирок оскаржений не був, набрав законної сили і підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали провадження суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 був засуджений:

1) 17.05.2019 року Селидівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Цим вироком визначено початок строку відбування покарання ОСОБА_4 - з дня його затримання в порядку виконання вироку, після набрання вироком законної сили.

Вирок від 17.05.2019 року набрав законної сили 18.06.2019 року.

17.08.2020 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку виконання вироку та для відбування покарання поміщений спочатку до ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)», а з 24.09.2020 року - в ДУ «Селідівська виправна колонія (№ 82)».

З 15.04.2022 року засуджений ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», куди прибув із ДУ «Селідівська виправна колонія (№ 82)» для продовження відбування покарання.

2) 08.12.2021 року засуджений Мар`їнським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 129 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. При цьому у вироку зазначено, що остаточне покарання призначене на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, за сукупністю вироків таким чином: 1 рік обмеження волі переведено до 6 місяців позбавлення волі; до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 17.05.2019 року; остаточно визначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання зазначеним вироком визначено день набрання ним законної сили.

Вирок від 08.12.2021 року не оскаржувався і набрав законної сили 21.01.2022 року.

Установою виконання покарань - ДУ «Одеська виправна колонія (№ 14)», виходячи з резолютивної частини вироку від 08.12.2021 року, рахується, що початок строку відбування ОСОБА_4 покарання - 21.01.2022 року (дата набрання законної сили), а кінець строку покарання - 21.02.2025 року (3 роки 1 місяць позбавлення волі).

Разом з тим, при постановленні вироку від 08.12.2021 року та обчисленні остаточного покарання відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України судом не було враховано, що ОСОБА_4 вже відбув за попереднім вироком від 17.08.2020 1 рік 03 місяці 22 дні позбавлення волі, а невідбута частина покарання на той час складала 1 рік 08 місяців 08 днів. Тобто, навіть за умови повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч. 1 ст. 71 КК України) остаточне покарання за сукупністю вироків не могло б перевищувати строк 2 роки 04 місяці 08 днів.

Оскільки вирок від 08.12.2021 року набрав законної сили та підлягає виконанню, суд, що розглядає клопотання, не наділений повноваженнями змінювати цей вирок.

Разом з тим, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальною юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Сторона захисту стверджує, що при виконанні вироку від 08.12.2021 року виникають протиріччя в частині певного строку відбування ОСОБА_4 покарання, який жодним чином не був врахований судом та не береться до уваги установою виконання покарань при визначенні дати закінчення строку покарання.

Таким чином, сторона захисту стверджує, що при обчисленні строку покарання може бути порушено право засудженого ОСОБА_4 на свободу у зв`язку з можливим відбуванням покарання понад строк, визначений вироком суду.

На підставі досліджених документів, з урахуванням думки учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Розглядаючи клопотання сторони захисту, суд керується положеннями ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 8 КПК України, а саме: зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В судовому засіданні встановлено, що при призначенні покарання вироком від 08.12.2021 року та частина покарання, що була відбута ОСОБА_4 за період з 17.08.2020 року до 20.01.2022 року (включно), - не була взята до уваги і не врахована.

Як вже було зазначено, вирок від 08.12.2021 року не оскаржувався, і наразі визначені ч. 4 ст. 395, ч. 4 ст. 425 КПК України строки апеляційного і касаційного оскарження закінчилися. Тому сторона захисту позбавлена можливості поновити право засудженого шляхом оскарження вироку в частині застосування положень ст. 71 КК України.

Однак, суд вважає за можливе поновити порушене право шляхом застосування положень ст. 72 КК України, виходячи з наступного.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 129 КК України надійшов до Мар`їнського районного суду Донецької області 28.07.2020 року, тобто до того, як 17.08.2020 року ОСОБА_4 був затриманий.

Як встановлено в судовому засіданні і викладено в ухвалі вище, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 проводився Мар`їнським міським судом Донецької області під час відбування засудженим покарання в ДУ «Селідівська виправна колонія (№ 82)» за попереднім вироком від 17.05.2019 року. Деякі судові засідання у кримінальному провадженні проводилися Мар`їнським міським судом Донецької області в режимі відеоконфіеренції.

Таким чином, встановлено, що хоча під час судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, однак у той період він не перебував на свободі, а на підставі відповідного судового рішення знаходився під контролем уповноваженої установи (уповноважених службових осіб).

Положеннями ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що місцем попереднього ув`язнення осіб, які відбувають покарання в місцях позбавлення волі і притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, можуть бути установи виконання покарань.

Виходячи з викладеного, можливо вважати, що хоча ОСОБА_4 утримувався в колонії у зв`язку з виконанням вироку у іншій справі, але разом з тим він залишався в установі виконання покарань, доставлявся до Мар`їнського міського суду Донецької області, а також доставлявся до певного приміщення для участі у відеоконференції для розгляду кримінального провадження, у якому в подальшому 08.12.2021 року був постановлений вирок.

Тобто, суд вважає за можливе вважати, що у період з 17.08.2020 року до 20.01.2022 року перебував в умовах попереднього ув`язнення, яке відповідно до ч. 5 ст. 72 КПК України зараховується судом у строк покарання у виді позбавлення волі день за день.

Приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом. Будь-яке позбавлення волі повинно бути законним (п. 42 рішення ЄСПЛ Котій проти України). Термін «законний» охоплює процесуальні, а також матеріально-правові норми.

На підставі викладеного, керуючись ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Мар`їнського міського суду Донецької області від 08.12.2021 року, строк його попереднього ув`язнення за період з 17.08.2020 року до 20.01.2022 року включно із розрахунку день за день.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, засудженому, захиснику, адміністрації виправної колонії.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7