04.05.2023 Єдиний унікальний номер 205/2936/21
1-кп/205/729/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , згідно рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2016 року зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, ОСОБА_3 , будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів. Маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів, з моменту набрання рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська законної сили, взагалі не платив аліменти на утримання дитини. З березня 2018 року почав ухилятись від сплати аліментів, іншої будь-якої матеріальної допомоги не надавав, достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, тривалий час не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів, жодних виплат по аліментам на утримання неповнолітнього сина не здійснював, в Дніпровський міський центр зайнятості не звертався та заходів до працевлаштування не приймав, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для відмови в працевлаштуванні не мав, на попереджувальні листи Новокодацького ВДВС Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції про необхідність погашення заборгованості та сплачувати аліменти, не реагував. Тим самим, ОСОБА_3 почав злісно ухилятись від сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подарунків не дарував та іншої матеріальної допомоги дитині не надавав, в результаті чого утворив заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року в сумі 90029 гривень 75 копійок, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Так, згідно довідки - розрахунку Новокодацького ВДВС Дніпропетровського управління юстиції у ОСОБА_3 утворилась заборгованість:

-в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року включно встановлено, що жодних виплат не здійснювалось. Сума боргу 22 695 грн. 50 коп.;

-в період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року включно встановлено, що жодних виплат не здійснювалось. Сума боргу 32 276 грн. 25 коп.;

-в період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року включно встановлено, що жодних виплат не здійснювалось. Сума боргу 35 058 грн. 00 коп.;

Станом на 01.01.2021 року, загальна сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_3 складає 123 244 грн. 87 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі. Суду пояснив, що про рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2016 року йому було відомо, оскільки він приймав участь в судових засіданнях, але обставини життя так склалися, що він деякий час не працював, тому не мав матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Однак, при кожній зустрічі з сином він купував іграшки, одяг та продукти харчування. Обвинувачений пояснив, що після ухвалення судового рішення аліменти дійсно не сплачував, державний виконавець його попереджав про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати коштів. Окрім цього, обвинувачений пояснив, що він неодноразово змінював місце проживання, але ж органи державної виконавчої служби про нові адреси свого місця проживання не повідомляв. Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував, що є борг зі сплати аліментів на утримання дитини, згоден з сумою боргу, зазначив, що він до лютого 2022 року працював водієм, аліменти перераховувались приблизно п`ять місяців, до 2022 року він також працював водієм та аліменти на утримання дитини перераховувались у 2021 році. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався погасити борг, зазначив, що на даний час сплачує аліменти, що підтверджується розписками.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що вона з ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі, у 2016 році вона звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Після ухвалення судового рішення обвинувачений аліменти на утримання сина не сплачував, у спірний період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року жодних виплат не було здійснено. Потерпіла підтвердила, що обвинувачений в рахунок погашення боргу по аліментам їй сплатив в січні 2022 року - 9000 грн., в листопаді 2022 року - 15000 грн., в грудні 2022 року - 10000 грн., про що мається розписка. На даний час обвинувачений сплачує аліменти. Разом з тим, потерпіла просила призначити обвинуваченому суворе покарання.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.01.2021 року до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі якої 05.01.2021 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000007 попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.164 ч.1 КК України;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_9 14 січня 2014 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », шлюб між ними розірвано;

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21.05.2014 року, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ;

- рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2016 року, згідно якого з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття;

- заявою від ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 року;

- виконавчим листом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, виданого 29.03.2016 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітньої дитини;

- постанова про відкриття виконавчого провадження № 52589653 від 07.10.2016 року;

- викликами державного виконавця на ім`я ОСОБА_3 з вимогами термінової сплати заборгованості зі сплати аліментів, або надання підтверджуючих документів про сплату;

- актом державного виконавця від 21.03.2018 року, згідно якого виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника, двері ніхто не відчинив, у зв`язку з чим перевірити майновий стан боржника неможливо;

- довідкою-розрахунком зі сплати аліментів ОСОБА_3 , згідно якої загальна заборгованість останнього по аліментам станом на 01.01.2021 року складає 123 244 грн. 87 коп.;

- протоколом огляду документа від 17.02.2021 року, згідно якого оглянуто один аркуш папера формату А4, з роздрукованою довідкою-розрахунком зі слати аліментів ОСОБА_3 , стан боргу на 01.02.2021 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , в провадженні якої знаходиться виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів, пояснила, що державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за місцем мешкання боржника. Протягом всього часу перебування виконавчого листа на виконанні державним виконавцем здійснювалися всі заходи для належного виконання рішення суду. Вказала, що ОСОБА_3 надсилалися неодноразові виклики, та постанова про відкриття виконавчого провадження. Державним виконавцем в березні 2018 року був здійснений вихід за місцем мешкання боржника, однак двері ніхто не відчинив, про що складено акт. Письмового підтвердження щодо отримання ОСОБА_3 викликів до ДВС у неї не має, оскільки конверти поверталися без вручення, але всі листи було направлено рекомендованою кореспонденцією. Також свідок стверджує, що ОСОБА_3 було відомо про необхідність сплати аліментів, а також було відомо про наслідки. Так, 05.04.2021 року боржник був ознайомлений з усіма документами виконавчого провадження. Свідок підтвердила, що у період з 01.03.2018 року по 01.01.2021 року ОСОБА_3 жодних виплат зі сплати аліментів не здійснював, натомість на даний час аліменти перераховуються.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Безпосереднім об`єктом даного кримінального правопорушення є суспільні відносини, що забезпечують захист майнових інтересів неповнолітніх або непрацездатних дітей. З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення полягає в бездіяльності, а саме, злісному ухиленні від виконання батьками своїх обов`язків, у тому числі, ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.

Під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б перешкоджали ОСОБА_3 протягом тривалого часу належним чином виконувати покладені на нього законом обов`язки щодо утримання неповнолітньої дитини, що свідчить про злісність ухилення від аліментних зобов`язань.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду цього кримінального провадження.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.164 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, перебував під наглядом у лікаря-психіатра з діагнозом: постконтузійний синдром, в 2001 році нагляд був припинений, у зв`язку з відсутністю звернень за психіатричною допомогою, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, особисте відношення обвинуваченого до скоєного, повне визнання своєї вини, а також те, що обвинувачений почав вживати активні дії для погашення заборгованість по аліментам.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк один рік.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя ОСОБА_1