Єдиний унікальний номер 725/352/21
Номер провадження 1-кп/725/261/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

та обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР № 0000303 від 27.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Першотравневим районним судом м.Чернівці здійснюється судовий розгляд вказаного вище кримінального провадження в рамках якого до обвинувачених застосовано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.1-3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених у даному кримінальному провадження строком на 60 діб, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та вважає, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України щодо можливості обвинувачених переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними своїх показів чи відмови від надання показань, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі, а також можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначав, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачені та їх захисники, кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти задоволення вказаного клопотання прокурора, просили змінити міру запобіжного заходу на більш який, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, оскільки вважає, що перераховані прокурором ризики не підтверджуються належними доказами та фактичними даними, а також просив врахувати, що тривалість його перебування під вартою.

Також, з клопотанням про зміну запобіжного заходу на домашній арешт до суду з клопотанням звернувся ОСОБА_9 , який вказував на недоведеність перерахованих у клопотанні прокурора ризиків, зазначав, що тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не може бути покладена в основу обґрунтування наявності підстав для тримання під вартою.

У своїх клопотаннях ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звертали увагу на те, що клопотання прокурора за своїм змістом є аналогічним попередньому клопотанню про продовження строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні учасників процесу, вважає, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обґрунтоване та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотань обвинувачених та їх захисників слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Також, вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За наслідками розгляду заявленого прокурором клопотання встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Сарненського районного суду Рівненської обл. від 03.04.2017 року за ст. 391, ст. 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких та за який законом встановлено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, не має постійного заробітку, оскільки офіційно не працевлаштований, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази наявності у нього тісних соціальних зв`язків.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 раніше не судимі, проте обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення який відноситься до категорії особливо тяжких та за який законом встановлено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, не мають постійного заробітку, оскільки офіційно не працевлаштовані, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази наявності у них тісних соціальних зв`язків.

Крім того, в рамках судового розгляду даного кримінального провадження ще не допитано ряд свідків, а також двоє потерпілих до яких застосовані заходи безпеки.

Наведене свідчить про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,зокрема можливість обвинувачених переховуватись від суду, враховуючи санкцію статті, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитувались, іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі.

На даному етапі судового розгляду кримінального провадження судом не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків для застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинувачених ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт чи заставу, про що клопотали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Надаючи оцінку посиланням ОСОБА_9 щодо неможливості врахування тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого вони обвинувачуються як підстави продовження строку тримання під вартою, суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошував, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Отже, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вище наведені обставини в сукупності з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , процесуальною поведінкою останніх, до яких в минулому судовому засіданні в порядку ст. 330 КПК України були застосовані заходи процесуального примусу, а також даними, що характеризують їх особи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може попередити вчинення обвинуваченими дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити їх належну процесуальну поведінку, а більш який запобіжний захід не зможе попередити вказані ризики, у зв`язку з чим відповідне клопотання прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 год. 50 хв. 31 липня 2023 року.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 год. 50 хв. 31 липня 2023 року.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 год. 50 хв. 31 липня 2023 року.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 год. 50 хв. 31 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 .