Справа № 127/5846/23
Провадження №11-кп/801/838/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого в режимі відеоконференції ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2023 року якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про його звільнення від відбування покарання, яке мотивоване наступним. ОСОБА_8 засуджений до покарання у вигляді довічного позбавлення волі. На даний час він відбув уже двадцять п`ять років призначеного покарання. У зв`язку з внесеними змінами до КПК України, він має право на заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, на підставі ст. 82 КК України. При цьому, ОСОБА_8 вказує, що не бажає, щоб йому замінили невідбуту частину покарання на ще п`ятнадцять чи двадцять років позбавлення волі, а просить суд звільнити його від відбування покарання на будь-якій підставі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2023 року відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що клопотання засудженого не мотивоване, в ньому не наведено підстав для застосування до ОСОБА_8 закону, який пом`якшує йому покарання, або звільняє від його відбування, не було встановлено законних підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання і в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що її подали.

В апеляційній скарзі захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2023. Просить винести нове рішення, яким клопотання засудженого про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким задовольнити та замінити ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, винесена з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, а також необґрунтовано висновок суду щодо відсутності доказів того, що засуджений став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі також просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків фактичним обставинам провадження та постановити нову ухвалу про задоволення його клопотання. Вказує на те, що він відбув покарання більше 25 років, став на шлях виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисника та засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою

Засуджений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційних скарг та просили задовольнити її в повному об`ємі. При цьому засуджений пояснив, що на даний час він оскаржує висновок комісії адміністрації установи виконання покарань щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі, яким відмовлено у внесенні подання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновки суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від подальшого відбування покарання, є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Хмельницького обласного суду від 10 червня 1999 року за ч. 4 ст. 117, ч. 2 ст. 118, п. п. «е», «ж», «і» ст. 93 КК України (1960) до остаточного покарання у виді смертної кари - розстрілу. Ухвалою Колегії суддів судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 27.07.1999 року вирок Хмельницького обласного суду від 10.06.1999 року відносно ОСОБА_8 залишено без змін. Згідно з ухвалою Хмельницького обласного суду від 04.07.2000 року, ОСОБА_8 замінено основне покарання у вигляді смертної кари, призначене вироком Хмельницького обласного суду від 10.06.1999 року, на довічне позбавлення волі. На даний час ОСОБА_8 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в ДУ «Вінницька УВП № 1».

Так, частиною 1 ст. 152 КВК України та ст. 80, 81, 82, 84 КК України визначені підстави для звільнення засудженої особи від відбування призначеного судом першої інстанції покарання, а кримінальним процесуальним законом, зокрема ст. 537, 539 КПК України, визначено саму процедуру розгляду таких питань.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому ч. 12, 13 ст. 154 КВК України визначено обставини, які враховуються під час вирішення питання про заміну більш м`яким (позбавлення волі на строк від 15 до 20 років) покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так зазначені норми зобов`язують приймати таке рішення з урахуванням висновку адміністрації установи щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі, складання якого здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Метою подання такого висновку є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання.

Окрім цього особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_8 відбув більше ніж 24 роки призначеного судом покарання, а тому має право на розгляд щодо нього судом питання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у порядку, визначеному ст. 82 КК України.

Проте, як вбачається з ухвали суду першої інстанції питання заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк щодо ОСОБА_8 не вирішувалося, обставини, визначені ч. 12, 13 ст. 154 КВК України не досліджувались.

На підставі викладеного, підстав для скасування ухвали суду за наведеними в апеляційній скарзі мотивами немає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2023 року якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала оскарження не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: