справа № 166/1199/23
провадження № 1-кп/166/115/23
УХВАЛА

іменем України

18 вересня 2023 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000014, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 січня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кортеліси Ратнівського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом обвинувачений ОСОБА_4 14 березня 2012 року близько 01 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та діючи в групі з ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, що виразилось у спричиненні значної шкоди громадському порядку і завідомої грубої зневаги загальноприйнятим нормам поведінки в суспільстві, безпричинно з хуліганських мотивів застосував насильство щодо ОСОБА_6 , умисно нанісши не менше 20 ударів руками і ногами у голову, тулуб та кінцівки, в той час як ОСОБА_5 умисно наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів ногами у голову й тулуб. У результаті спільних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, кровопідтьоків верхніх та нижніх повік обох очей саден обличчя, гематом у лобній ділянці, підшкірної гематоми в тім`яно-виличній ділянці справа, кровопідтьоку в правій завушній ділянці, забійної рани нижньої губи зліва, забійної рани в ділянці лівої щоки, садна правої частини грудної клітки, саден 2-го пальця правої кисті, множинних гематом і саден кистей у кількості не менше 17 тілесних ушкоджень, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, 14 березня 2012 року близько 01-ої год. 05 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , у ході вчинення хуліганських дій щодо ОСОБА_6 , реалізуючи раптово виниклий умисел на заволодіння майном потерпілого, застосував щодо останнього насильство, небезпечне для його життя і здоров`я, яке виразилось у нанесенні ОСОБА_6 не менше 10 ударів ногами та руками у голову, тулуб та кінцівки, що в сукупності з раніше нанесеними ударами спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, кровопідтьоків верхніх та нижніх повік обох очей саден обличчя, гематом в лобній ділянці, підшкірної гематоми в тім`яно-виличній ділянці справа, кровопідтьоку в правій завушній ділянці, забійної рани нижньої губи зліва, забійної рани в ділянці лівої щоки, садна правої частини грудної клітки, саден 2-го пальця правої кисті, множинних гематом і саден кистей у кількості не менше 17 тілесних ушкоджень, та відкрито заволодів майном потерпілого, а саме мобільним телефоном марки «Моторола» з сім-карткою національного оператора, 6 доларами США, НОМЕР_1 білоруськими рублями, які знаходилися в кишенях одягу ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальні збитки на суму 445 гривень 61 копійку.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України (в редакції Закону України від 5 квітня 2001 року № 2341-III), та в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб (хуліганство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (в редакції Закону України № 3075-ІІІ від 07.03.2002).

У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що така нереабілітуюча підстава звільнення від кримінальної відповідальності, як закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, йому зрозуміла, підтвердив згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, пояснив, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не зупинявся й не переривався, останній у розшуку не перебував, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Потерпілий ОСОБА_6 , який проживає на території республіки білорусь, із якою Україною у зв`язку із військовою агресією російської федерації припинено будь-які дипломатичні відносини у сфері надання міжнародної правової допомоги в кримінальних справах, у судове засідання не з`явився. Проте його думка у розгляді клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності не є визначальною й, на переконання суду, не впливає на хід розгляду даного клопотання, відтак не є порушенням права останнього на справедливий суд.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України, ст.44 КК України).

Статтею 49 КК України передбачений інститут звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, які диференційовані законодавцем залежно від тяжкості кримінального правопорушення та покарання, визначеного за дане кримінальне правопорушення.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. (ч.ч.2, 3 ст. 4 КК України).

Установлено, що часом вчинення кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні є 14 березня 2012 року.

Санкції ч.1 ст.187 та ч. 2 ст. 296 КК України як на час вчинення кримінальних правопорушень, так і на час розгляду кримінального провадження судом передбачали найбільш суворе покарання у виді позбавлення волі із максимальним строком у сім та чотири роки, відповідно.

Відтак за правилами ст.12 КК України дані кримінальні правопорушення є на даний час тяжким (ч.1 ст.187 КК України) та нетяжким (ч.2 ст.296 КК України) злочинами, на час їх вчинення, відповідно, тяжким і середньої тяжкості злочинами. Незважаючи на зміни в найменуванні злочинів (кримінальних правопорушень) у ст.12 КК України, з огляду на санкції даних злочинів, правовому застосуванню підлягає п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якої давність притягнення особи до кримінальної відповідальності визначена в десять років у разі вчинення тяжкого злочину. Аналогічний строк давності було передбачено цією ж правовою нормою в редакції КК України, чинній на час вчинення злочинів.

Строки давності у даному кримінальному провадженні не зупинялися і не переривалися, відтак десятирічний строк давності за найбільш тяжкий злочин, із числа вчинених ОСОБА_4 , закінчився.

Враховуючи закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, беручи до уваги згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження із вказаної нереабілітуючої підстави, клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, відповідно обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю.

Керуючись ст.ст. 284, 350 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296, ч. 1 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 187, ч.2 ст. 296 КК України на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, відомості про яке внесено до ЄРДР 17 січня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України, закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_1