Справа № 524/3133/23
Провадження № 1-кс/524/1094/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0001605 від 23.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001605 від 23.10.2021 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 23.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом шахрайства, що завдало значної шкоди потерпілому.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що надійшла заява від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що директор ПП «Будівельна фірма «Каріатиди» ОСОБА_7 , шахрайським шляхом заволодів їх коштами під приводом продажу майнових прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно.

Під час досудового розслідування допитано потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили обставини придбання майнових прав на нерухоме майно, а саме вказали, що 02 грудня 2019 року між ними та Приватним підприємством «Будівельна фірма «Каріатида» в особі директора ОСОБА_7 , що розташована в АДРЕСА_3 , укладено договора, щодо купівлі-продажу майнових прав на об`єкти нерухомості (квартири), яка знаходиться в житловому будинку в АДРЕСА_4 (квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_2 ). Згідно даного договору, продавець зобов`язується передати покупцю у власність Об`єкт нерухомого майна (квартиру), зазначену у розділі 2 Договору, у вигляді майнових прав на об`єкт нерухомості, які після набуття Покупцем їх у власність реалізуються шляхом набуття права власності (володіння, користування та розпорядження) на квартиру та оформлення Покупцем відповідних правовстановлюючих документів (державної реєстрації права власності) після прийняття Об`єкта будівництва в експлуатацію (за умови належного виконання Покупцем своїх зобов`язань та проведення повного розрахунку за цим Договором). Зі сторони потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 всі вимоги Договору виконані, що підтверджується відповідними Довідками №20/01-20 від 20 січня 2020 року, яка свідчить про те, що згідно Договорів від 02.12.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру), останні сплатила по 330 000,00 грн. (триста тридцять тисяч гривень 00 коп.), що становить загальну вартість майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) та підтверджує набуття Майнових прав на Об`єкти нерухомості (квартири), зазначеної в пункті 2.1 Договорів від 02.12.2019 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, тобто квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_2 . За наявною інформацією, дана будівля введена в експлуатацію у 2020 році. Для отримання відповідних документів про право власності на квартиру, а також ключів від квартири, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до офісу ПП «Будівельна фірма «Каріатида» що в м.Кременчуці на бульварі Автокразівському, буд. 8, де їм повідомили, що їхні Договора ніякої юридичної сили не мають і ніяких документів щодо права власності на житлову квартиру на них оформлено не буде. Директор ПП «Будівельна фірма «Каріатида» зустрічей уникає та на телефонні дзвінки не відповідає.

Окрім того, на підтвердження своїх заяв та показів, потерпілими надано оригінали договорів та довідок про сплату коштів, відповідно по яким проведено почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи від 15.02.2022 року підписи у договорі купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №104/3-К від 02.12.2019, у додатку №1 до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №104/3-К від 02.12.2019, у довідці про сплату вартості Майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №104/3-К від 02.12.2019, у договорі купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №76/3-К від 02.12.2019, у додатку №1 до договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №76/3-К від 02.12.2019, у довідці про сплату вартості Майнових прав на об`єкт нерухомості (квартиру) №76/3-К від 02.12.2019, виконані ОСОБА_7 .

Згідно відомостей наданих ПП «БФ «КАРІАТИДА», на замовлення останніх 02.11.2020 року ТОВ «РЕСУРС-НБУД» виготовлено технічні паспорти на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_6 . Окрім того, 02.12.2020 року вказані квартири стали власністю ПП «БФ «КАРІАТИДА» та зареєстровані державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

В подальшому 12.01.2023 року приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2021, зареєстровано право власності на помешкання за адресою: АДРЕСА_7 , за ОСОБА_9 .

08.07.2022 року приватним нотаріусом Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу від 11.05.2021 року зареєстровано право власності на помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_10 .

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 331788521 від 10.05.2023, власником помешкання, за адресою АДРЕСА_7 , являється ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 331788794 від 10.05.2023, власником помешкання, за адресою АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_10 .

Під час розслідування від представника потерпілих адвоката ОСОБА_11 надійшло клопотання про арешт майна розташованого за адресою АДРЕСА_7 , АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що фактично ПП «БФ «КАРІАТИДА» незаконно заволоділа зазначеним майном та має змогу безперешкодно їх реалізувати з метою отримання вигоди.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на квартири за адресою: АДРЕСА_7 , та АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено наявність відомостей, які свідчать про шахрайські дії, внаслідок чого вчинено кримінальне правопорушення, а тому з метою збереження речового доказу та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідно накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.

Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за ч. 2 ст. 190 КК України за фактом шахрайства, що завдало значну шкоду потерпілому.

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 331788521 від 10.05.2023, власником помешкання, за адресою АДРЕСА_7 , являється ОСОБА_9 .

Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 331788794 від 10.05.2023, власником помешкання, за адресою АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_10 .

У межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001605 вказані вище об`єкти нерухомого майна постановою слідчого визнано речовими доказами.

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст.64-2 КПК України встановлено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим зазначено, що об`єкти нерухомості, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_9 , та квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_10 , є об`єктами кримінально протиправних дій, визнані речовими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.

Відповідно п. 1, 2 ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі, зокрема, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 28 вересня 1982 року будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватись «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути « необхідним у демократичному суспільстві».

Слідчий суддя враховує, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою можливої передачі майна стороннім особам, а також відчуження, розпорядження та використання, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що нерухомість, на яку просить накласти арешт слідчий, є речовим доказом, наразі слідчим встановлюється її вартість та у подальшому забезпечення необхідність проведення слідчих дій, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна на об`єкти нерухомості квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_9 , та квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_10 , з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Задовольняючи частково клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому в частині розпорядження та використання даного майна необхідно відмовити, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження для власника становить надмірний тягар.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1, 3, 7, 22, 16, 131,132, 167, 170-175,309,369-372,532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001605 від 23.10.2021 року, задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти нерухомості:

?квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , власником якої є ОСОБА_9 ;

?квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_10 ;

з позбавленням права відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1