Справа № 184/830/23
Номер провадження 1-кп/184/116/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000080 від 18.02.2023 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, перебуває в цивільному шлюбі, на утриманні дітей не має, має неповну середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

18.02.2023 близько 17 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився біля буд.28 по вул. Центральній м. Покров Дніпропетровської області, де на землі побачив платіжну картку АТ «УКРСИББАНК» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та яку останній втратив з власної необережності. В цей же день та час, в період дії воєнного стану, який введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», знаходячись там же, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на крадіжку грошових коштів, які перебували на банківському рахунку, належному ОСОБА_6 , за допомогою його платіжної картки АТ «УКРСИББАНК» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку, що належить ОСОБА_6 , приїхав на автомобілі ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_2 до АЗС «БРАНЕ», розташованої за адресою вул. Партизанська, 1, м. Покров, Дніпропетровської області, де умисно, таємно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи банківську картку АТ «УКРСИББАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , 18.02.2023 в період з 17:53 до 17:55 здійснив 5 операцій з придбання бензину на загальну суму 1760 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений та захисник підтримав клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі.

Потерпілий в судове засідання з`явився, проти розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечував та просив суд суворо ОСОБА_3 не наказувати, оскільки останній добровільно відшкодував завдану шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння злочину та пояснив, що 18.02.2023 року близько 17 годині разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 знаходився по вул. Центральна м. Покров. Проходячи повз зупинку громадського транспорту підлозі він знайшов банківську карту «Укрсіббанк», яку піднявши поклав до кишені. Сніжана при цьому не бачила як він її знайшов. Потім вони сіли до його автомобіля ВАЗ 2107 та поїхали автозаправну станцію «Квадрат» розташовану по вул. Партизанській м. Покров Дніпропетровської області. Знаходячись на вказаній АЗС через те, що картка була безконтактна він вирішив перевірити чи є на карті гроші, щоб розрахуватися за бензин, підійшовши до каси він замовив одразу 5 літрів бензину вартістю 220 гривень та приклав карту до терміналу. Операцію було схвалено, потім він повторив дану операцію, а потім заправив до свого автомобіля ще 30 л бензину по 10 л.. При цьому ОСОБА_8 знаходилася в автомобілі та не бачила якою карткою він розраховувався. Пізніше дізнався, що картка заблокована, по дорозі викинув картку. Заподіяні ним збитки він відшкодував в повному обсязі. Свою вину визнає в повному обсязі та просить суворо його не карати.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, згідно із ст.12 КК України є тяжким, особу винного, не працюючого, офіційно не одруженого та не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого. Згідно довідки №51 від 28.02.2023 відділу освіти і науки Нікопольської міської ради ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у Нікопольській середній загальноосвітній школі №22 з 1999 по 2005 рік. На обліку у лікарів нарколога, фтизіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, що підтверджується довідкою КП «НМЛ №4 «НМР», згідно характеристики з місця реєстрації характеризується позитивно, має батька ОСОБА_9 , який є інвалідом 3 групи.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку, як обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують йому покарання, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини та статті 185 КК України, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженим.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначення покарання на підставі ст.75 КК України, що не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази два паперові конверти, в яких знаходяться оптичні диски з відеозаписами камер спостереження АЗС «SQARE» та магазині «Лайм» за 18.02.2023 року, де зафіксовано злочинні дії ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1