Провадження № 1-кс/947/7218/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника ДПП ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, в порядку статті 303 КПК України, надійшла скарга представника Департаменту патрульної поліції на відмову у визнанні ДПП потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Особа, яка звернулась зі скаргою, просить залучити ДПП в якості потерпілого в рамках кримінального провадження, оскільки пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, обставини якої розслідуються в рамках кримінального провадження, ДПП було завдано матеріальної шкоди. Обставини, які зазначені у постанові слідчого про відмову у визнанні потерпілою особою не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про залучення Департаменту патрульної поліції в якості потерпілого в рамках кримінального провадження.

У судовому засіданні -

Представник Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 подану скаргу просив задовольнити, так як ДПП було завдано матеріальну шкоду внаслідок ДТП, обставини якої розслідуються в рамках кримінального провадження в якому подана скарга.

Прокурор ОСОБА_4 зазначила, що представником ДПП було пропущено строк на подачу скарги, встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України, так як постанову було винесено слідчим 20.04.2023 року, а скаргу подано лише 06.06.2023 року. Вказала на те, що постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим ДПП є обґрунтованою та вмотивованою, оскільки на даний час органом досудового розслідування досліджуються обставини ДТП та наразі з технічної точки зору не встановлено дії якого з водіїв перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП. Визнання потерпілим ДПП є передчасним. У задоволенні скарги просила відмовити.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 надав для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та подав заяву про розгляд скарги без його участі, в якій просив відмовити у задоволенні скарги з огляду на те, що наразі досудовим розслідуванням досліджуються обставини ДТП. Внаслідок визнання ДПП на даний час потерпілим у кримінальному провадженні без проведення усіх необхідних судових експертиз та встановлення факту чиї саме дії з водіїв призвели до наслідків ДТП може призвести до необґрунтованого звернення потерпілої особи до іншого учасника ДТП з цивільним позовом про стягнення матеріальної шкоди.

Приймаючи до уваги думку учасників процесу, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали та матеріали кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Щодо твердження прокурора про те, що особою, яка подала скарга пропущено строк на звернення зі скаргою, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що лише 22.05.2023 року за вх. № 7570 на електронну адресу Департаменту патрульної поліції надійшла копія постанови слідчого про відмову у визнання потерпілим від 20.04.2023 року, після чого 31.05.2023 року представник ДПП звернувся із скаргою до слідчого судді, а тому, строк на оскарження рішення слідчого, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України не пропущений представником Департаменту патрульної поліції в даному провадженні.

Відповідно до чого, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість розгляду поданої скарги.

У судовому засіданні встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Кримінальне провадження розслідується за фактом того, що 13.11.2021 року о 15 год. 55 хв. за адресою: 32 км автодороги М-14 Одеса - Мелітополь - Новоазовськ було скоєно дорожньо-транспортну пригоду внаслідок зіткнення автомобіля MITSUBISHI CARISMA, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , 1989 року народження та службового автомобіля СКС RSD-07Pn, номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), під керуванням інспектора взводу №1 роти №8 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_8 , 1993 року народження.

Автомобіль СКС RSD-07Pn, номерний знак НОМЕР_2 належать Департаменту патрульної поліції на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Представник ДПП 14.04.2023 року звернувся до органу досудового розслідування із заявою про залучення ДПП в якості потерпілого в рамках кримінального провадження, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2021 року було пошкоджено автомобіль СКС RSD-07P11, номерний знак НОМЕР_2 , чим Департаменту патрульної поліції завдано майнової шкоди.

Постановою від 20.04.2023 року слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 відмовив у задоволенні клопотання представника ДПП про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий зазначив, що наразі досудовим розслідуванням досліджуються обставини дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Одеса-Меітополь-Новоазавськ М-14, яка мала місце 13.11.2021 року. При цьому, на теперішній час з технічної точки зору не встановлено дії кого з водіїв перебувають в причинно-наслідковому зв язку ДТП, внаслідок чого особи тримали тілесні ушкодження. Таким чином, наразі підстав для визнання юридичної особи потерпілою у кримінальному провадженні не вбачається.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного зв`язку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні.

Одне лише звернення з клопотанням про визнання потерпілим не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 9 КПК України, передбачено, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Тобто, саме слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, в тому числі, встановити чи спростувати вид і розмір шкоди, завдану кримінальним правопорушенням.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення ст. 55 КПК України, не передбачає беззастережного обов`язку слідчого визнати потерпілим особу, якій завдана кримінальним правопорушенням моральна, фізична або майнова шкода.

Оглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя погоджується з оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим Департаменту патрульної поліції в рамках кримінального провадження.

На думку слідчого судді, вимога представника Департаменту патрульної поліції щодо визнання потерпілим у даному кримінальному провадженню є передчасною, оскільки триває досудове розслідування та проводяться слідчі дії. В подальшому, у випадку встановлення того, що дії саме іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (не працівника поліції) призвели до її настання, Департамент патрульної поліції не позбавлений права повторно звернутись до слідчого про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування підстави для визнання Департаменту патрульної поліції потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.

Крім того, вимога представника Департаменту патрульної поліції зобов`язати слідчого залучити ДПП в якості потерпілої особи у кримінальному провадженні не може бути задоволена слідчим суддею в порядку статті 303 КПК України, так як відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до чого рішення слідчого судді про зобов`язання слідчого вчинити конкретні дії - залучити особу в якості потерпілої у кримінальному провадженні буде втручанням у процесуальні повноваження слідчого, а тому у задоволенні скарги в порядку статті 303 КПК України слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги представника Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілою особою в рамках кримінального провадження № 0001355 від 14.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1