СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1333/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Києві в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0001010 від 12.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, який здобув середню освіту, офіційно не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.02.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин (не відбуті),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за таких встановлених досудовим розслідуванням обставин.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 10.05.2023 року, приблизно о 21 годині 00 хвилини, ОСОБА_3 , знаходячись на ділянці місцевості, що за адресою: АДРЕСА_2, наніс умисні легкі тілесні ушкодження неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 10.05.2023 року, о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 проходячи разом зі своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2 , побачив наглядно знайомих неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які між собою грали у м`яча.

При цьому, малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , вирішив приєднатися до гри у м`яч із наглядно знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 залишився стояти поруч та спостерігати за грою свого сина.

Під час гри у футбол, малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 декілька разів падав на асфальт через випадкові підніжки з боку ОСОБА_4 , внаслідок чого, будучи обурений поведінкою останнього, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_4 , та став виражатися нецензурними словами на його адресу.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_4 , який в перерві між грою у м`яч, присів обличчям до свого велосипеда, що стояв поряд з ігровим майданчиком та, побачивши боковим зором м`яч, який летів на нього, відбив його правою ногою, та знову повернувся обличчям до велосипеду. При цьому, малолітній син ОСОБА_3 - ОСОБА_5 перечепився об відбитий ОСОБА_4 м`яч та в черговий раз впав на землю.

Після чого, ОСОБА_3 , побачивши це, відчув до неповнолітнього ОСОБА_4 раптово виниклу особисту неприязнь, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, розуміючи, що неповнолітній ОСОБА_4 , в силу свого віку, не зможе чинити фізичного опору, маючи умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, підбіг ззаду зі спини до неповнолітнього ОСОБА_4 , який на той момент сидів навприсідки обличчям до велосипеду, та своїми руками, зігнутими в ліктьових суглобах,наніс останньому не менше двох ударів з правої та лівої частини тулубу, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді: 3 синців на правій заднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 4-го ребра по заднє-паховій лінії, 6-го ребра по заднє-паховій лінії, на лівій переднє-бічній поверхні грудної клітки в проекції 6-го ребра по середнє-ключичній лінії. Вказані ушкодження відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_7 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_7 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , яка написана у присутності законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: наніс умисне легке тілесне ушкодження неповнолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_7 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме нанесення умисного легкого тілесного ушкодження неповнолітньому ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Зазначена в обвинувальному акті обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно із ст. 67 КК України - рецедив кримінальних правопорушень, не може бути врахована судом з огляду на таке. Приписами ст. 34 КК України встановлено, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення. Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив саме злочинів, а не кримінальних правопорушень. Враховуючи наведене, не погашена судимість ОСОБА_3 за вчинення умисного злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та вчинення умисного кримінального проступку не утворюють рецидиву злочинів. Відтак, обставин які б обтяжували покарання обвинуваченому згідно із ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, має на утриманні одну малолітню дитину, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним не перебуває, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд вважає, що вирок Святошинського районного суду міста Києва від 04.02.2022 відносно ОСОБА_3 про призначення йому покарання у виді 80 годин громадських робіт підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази відсутні.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 103-108).

Керуючись ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 04.02.2022, більш суворим покаранням в виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, призначеного цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання в виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 1998 (одну тисячу дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1