Єдиний унікальний номер 205/61/23
1-кп/205/31/23
Провадження №1-кп/205/31/23
Справа №205/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000313 від 01 липня 2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, раніше не засудженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , за фактом вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 18 червня 2022 року, приблизно о 19 годині, разом з потерпілою ОСОБА_6 , перебував в одному з приміщень домоволодіння, яке розташоване на ділянці АДРЕСА_2 , де між ними виник конфлікт. Після цього, в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, ОСОБА_5 , взяв у руки дерев`яну дошку та перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_6 , яка сиділа на ліжку та намагалася захистити себе стільцем, тримаючи його перед собою, наніс потерпілій один удар вказаною дошкою в область передпліччя лівої руки та один удар в область голови, у праву половину обличчя. Після цього, ОСОБА_5 взяв дерев`яну ніжку від столу та тримаючи її в руках, діючи хаотично, наніс ОСОБА_6 , яка в свою чергу продовжувала захищатись стільцем, один удар в область правої гомілки, а також не менше чотирьох ударів в область голови, тулубу та кінцівок, після чого взяв кухонний ніж та тримаючи його в руках, діючи хаотично, наніс ОСОБА_6 , яка продовжувала тримати стілець перед собою, один удар в область пальців правої руки. Таким чином, в результаті дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: масивного синця правої половини обличчя (у правій пара орбітальній області з переходом на спинку носу, скроневу і виличну область та частково на праву щоку), підшкірної гематоми на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині з переходом вгору до ліктьового суглобу, колотої рани на зовнішній поверхні проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті, синця та забійної рани на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації останнього до спеціального закладу із надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_5 , його захисник та законний представник, а також потерпіла заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. При цьому, ОСОБА_5 погодився з обставинами, викладеними у клопотанні прокурора та пояснив суду, що дійсно, 18 червня 2022 року, близько 19 години, у приміщенні домоволодіння, яке розташоване на ділянці АДРЕСА_2 , під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , він наніс спричинив останній тілесні ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, викладені у клопотанні прокурора також повністю підтверджуються: показаннями потерпілої ОСОБА_6 ; протоколами огляду місця події від 18.06.2022 року та від 22.11.2022 року (а.с.121, 146-157), під час якого був вилучений кухонний ніж; протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2022 року (а.с.74-79), під час якого потерпіла ОСОБА_6 вказала на обставини заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень; висновками судово-медичних експертиз №2520е від 15.09.2022 року та №3163е від 11.11.2022 року (а.с.60-62, 84-86), згідно з якими потерпілій ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: масивного синця правої половини обличчя (у правій пара орбітальній області з переходом на спинку носу, скроневу і виличну область та частково на праву щоку), підшкірної гематоми на задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині з переходом вгору до ліктьового суглобу, колотої рани на зовнішній поверхні проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті, синця та забійної рани на передній поверхні правої гомілки у нижній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки; а також долученими до справи речовими доказами (а.с.124), якими визнано кухонний ніж

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, про яке зазначено у клопотанні прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно не працевлаштований, раніше не засуджений та до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №576 від 21 грудня 2022 року, ОСОБА_5 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, яке позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, у зв`язку з чим він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст.18 КК України, суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч.1 ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, яке позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечно діяння у стані неосудності, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, у зв`язку з чим, а також з урахування висновку ЛКК КП «ДБКЛПД» ДОР №88 від 27.02.2023 року, на думку суду, до нього можливо застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.92-94 КК України, ст.349, 370, 372, 376, 513, 516 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1