ВИРОК

Іменем України

Справа №133/3232/21

05.09.23

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 20.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одружений, не депутат, раніше судимого: 1) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2005 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2007 року за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 3) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.05.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 4) вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2020 року за ч. 1 ст. 126 КК України, до 4 місяців арешту,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,,-

ВСТАНОВИВ:

Будучи неодноразово засудженим, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин.

Козятинським міськрайонним судом Вінницької області у цивільній справі № 133/1825/21, провадження №2-о/133/50/21, 17.06.2021 ухвалено рішення про винесення обмежувального припису відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який без реєстрації проживав по АДРЕСА_1 , строком на шість місяців. Вказаною ухвалою суду визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 та покладено на нього певні обов`язки, а саме: заборонено наближатися на відстань ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_4 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонено вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

17 червня 2021 року ОСОБА_4 ознайомлений під розписку із ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 червня 2021 року у справі № 133/1825/21. Проте, маючи реальну можливість дотримуватись обов`язків, покладених на нього судом, діючи з умислом на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно з вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 300 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , 27.06.2021, 30.06.2021, 02.07.2021 та 20.07.2021 приходив до місця проживання ОСОБА_6 та усвідомлюючи протиправність своїх дій, влаштовував з нею сварки, голосно кричав, виражався нецензурною лайкою, стукав у двері та вікна будинку, чим порушив вимоги обмежувального припису.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 309-1 КК України, а саме - умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовувались судом.

20 вересня 2020 між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_4 погодився з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією, визнав свою вину в інкримінованому йому діянні та зобов`язався під час судового провадження беззастережно визначи свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ст. 390-1 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити цю угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вказав, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному проступку, вказав, що його волевиявлення на укладення угоди є вільним, до нього не застосовувався жодний примус, обіцянки чи вмовляння, він цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, що укладення угоди обмежує його в цих правах, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, зокрема щодо обмеження прав на оскарження вироку, і погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, повідомивши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, а отже щодо нього може бути затверджена угода.

Відповідно до абзацу п`ятого ч. 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших осіб, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК України.

Прокурором надано вимогу щодо судимості, за змістом якої ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності та був засуджений: вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.11.2005 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2007 року за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.05.2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян; вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2020 року за ч. 1 ст. 126 КК України, до 4 місяців арешту. Крім того, 24.06.2020 відносно ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України направлено до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, остаточне рішення судом не ухвалене.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Згідно з п.1 ч.3ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1ст.475 КПК Україниякщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами справи встановлено, що судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 вересня 2021 року, між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000245 від 20.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту, на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 05.09.2023