ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 127/6547/20

провадження № 51-1371 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , котрий діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 8 лютого 2023 року про повернення його апеляційної скарги.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 1 грудня 2022 року ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 296 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2022 року, ОСОБА_9 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, зараховано у строк відбуття покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_10 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 296 КК - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_10 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Прийнято рішення щодо цивільного позову.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 8 лютого 2023 року адвокату ОСОБА_7 , котрий діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 1 грудня 2022 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а його апеляційну скаргу повернуто.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Стверджує, що строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, який було ухвалено без виклику потерпілого, має обчислюватися лише з дня отримання такою особою копії судового рішення. Причини пропуску строку апеляційного оскарження вважає поважними. Вказує, що копію вироку потерпілий отримав під розписку у місцевому суді лише 19 грудня 2022 року. Однак апеляційний суд безпідставно відмовив адвокату у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернув його апеляційну скаргу, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти касаційної скарги адвоката ОСОБА_7 , котрий діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , та просила залишити її без задоволення.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_7 .

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Оскаржувана адвокатом ОСОБА_7 ухвала апеляційного суду про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 1 грудня 2022 року та повернення його апеляційної скарги зазначеним вимогам закону відповідає.

Як убачається з ухвали апеляційного суду, суд прийняв рішення про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, керуючись тим, що об`єктивно непереборних обставин, які би унеможливлювали подачу апеляційної скарги у строк, встановлений КПК, виявлено не було, а доводи про наявність таких підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені у клопотанні, виявилися безпідставними.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і касаційний суд.

Так, за положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому ч. 1 ст. 117 КПК встановлено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо він пропущений із поважних причин.

Під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Вінницького міського суду Вінницької області щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом було проголошено 1 грудня 2022 року. Згідно з журналом судового засідання від 30 листопада 2022 року та звукозаписом до нього потерпілий ОСОБА_8 та його представник - адвокат ОСОБА_11 були присутні під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом першої інстанції і приймали участь у судових дебатах, де їм під технічний запис було повідомлено, що суд видаляється до нарадчої кімнати, а повний текст вирок суду буде проголошено на наступний день. Про що також свідчить наявна у матеріалах кримінального провадження розписка (т. 2 а. п. 97).

На наступний день, 1 грудня 2022 року було проголошено повний текст вироку суду, однак ні потерпілий, ані його представник, знаючи про дату проголошення повного тексту судового рішення, не з`явилися у судове засідання. Копії судового рішення були направлені усім учасникам судового провадження цього ж дня, в тому числі й потерпілому.

Однак, незважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження вироку суду потерпілим закінчувався 2 січня 2023 року, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах потерпілого лише 16 січня 2023 року, тобто поза строком на апеляційне оскарження.

Разом з апеляційною скаргою адвокат подав клопотання про поновлення пропущеного строку, мотивуючи тим, що вирок було ухвалено без виклику потерпілого, а копію останній отримав лише 19 грудня 2022 року.

Зважаючи на те, що вирок у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було ухвалено з викликом особи, яка його оскаржує, а не у спрощеному провадженні, згідно з положеннями ст. 382 КПК, тому доводи адвоката про застосування при обчисленні строку апеляційного оскарження приписів абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК, а саме: з дня отримання копії судового рішення, є безпідставними.

І хоча на проголошенні вироку потерпілий дійсно не був присутній, однак, маючи можливість дізнатись одразу на наступний день про результат розгляду кримінального провадження та про зміст ухваленого вироку, нею не скористався.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження адвоката ОСОБА_7 є неспроможними та зазначені ним у клопотанні обставини об`єктивно не могли перешкодити потерпілому оскаржити вирок місцевого суду у межах встановленого процесуального строку, а тому правильно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвала Вінницького апеляційного суду від 8 лютого 2023 року вмотивована та відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Обґрунтованих доводів на спростування висновків апеляційного суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, касаційна скарга не містить.

Вказане рішення також узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду.

Таким чином, оскільки істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила, тому касаційна скарга адвоката ОСОБА_7 , котрий діє в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 8 лютого 2023 року про повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3