Справа №757/2893/23-к Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/1876/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3
03 травня 2023 року м. Київ
З таким рішенням не погоджуюсь та висловлюю окрему думку.
Мотивуючи свої висновки слідчий суддя зазначив про те, що фактичні дані досудового розслідування в їх сукупності, вказують на те, що висновок викладений в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України є обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність.
Проте, вважаю такі висновки слідчого судді помилковими та передчасними.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового провадження.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» йдеться, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).
В той же час КПК України визначає можливість прийняття рішення про закриття кримінального провадження лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Вважаю, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались в повній мірі дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є передчасною.
При цьому, сама постанова слідчого про закриття кримінального провадження не в повній мірі відповідає вимогам ст. 110 КПК України щодо мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, за фактами, викладеними заявником у повідомленні про кримінальне правопорушення та повідомленні Міністерства фінансів США, досудове розслідування належним чином не проводилось, обставини, що підлягають обов`язковому доказуванню згідно ст. 91 КПК України, а також доводи, викладені заявником у заяві про кримінальне правопорушення, - в повній мірі не перевірялись.
В ході досудового розслідування органом досудового розслідування не було забезпечено всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчинення діянь, зазначених у заяві про кримінальне правопорушення, та, щонайменше, не вжито заходів щодо отримання доказів, які були здобуті Міністерством фінансів США щодо імовірного вчинення ОСОБА_8 на території України низки діянь (наведені у повідомленні Мінфіну), що мають бути кваліфіковані за певними статтями Кримінального кодексу.
Таким чином, вважаю, що доводи заявника щодо неповноти досудового розслідування, не перевірені слідчим суддею належним чином, оскільки у кримінальному провадженні не забезпечено ефективного досудового розслідування, не вчинено належних слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, погоджуючись із рішенням слідчого, формально у межах КПК, за обставин неналежного виконання слідчим процесуальних дій, на вказані обставини уваги не звернув, що призвело до передчасного висновку про законність постанови слідчого.
Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_3