ЄУН № 337/2068/23
Провадження № 1-кп/337/193/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачуваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000426 від 10.04.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, яка має середню освіту, офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі обвинувачувана, ОСОБА_4 ) у період воєнного стану в Україні, який запроваджено Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, вчинила крадіжку чужого майна.

07.04.2023 приблизно о 13:00 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_5 (далі потерпілий, ОСОБА_5 ) мікрохвильової печі марки «Delfa MD20MW», вартістю 1866, 67 грн.

08.04.2023 о першій половині доби, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, знову перебуваючи за даною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , - холодильника марки «Indesit RAA 24 N», вартістю 3099, 33 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 , було кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитана ОСОБА_4 , в судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала, зазначивши наступне.

Дійсно, 07.04.2023 приблизно о 13:00 перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , яку винаймала , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, здійснила продаж майна , що належало господарю квартири ОСОБА_5 , а саме мікрохвильової печі марки «Delfa MD20MW» та наступного дня 08.04.2023 через об`яву в мережі OLX о першій половині доби, продовжуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за даною адресою здійснила продаж холодильника марки «Indesit RAA 24 N», що належав ОСОБА_5 , отриманими від продажу майна коштами розпорядилася на власний розсуд . В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Прокурор ОСОБА_3 , вважав за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

Потерпілий ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання кримінального провадження, до суду не прибув. Раніше подавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що не має наміру подавати цивільний позов, а також завдану матеріальну шкоду йому було відшкодовано. Вирішення питання щодо покарання відносить на розсуд суду.

Обвинувачувана не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч. 3ст. 349 КПК України.

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачувана правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинувачуваної, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України, а також дослідженням характеризуючих даних останньої.

Крім того, суд з`ясував, чи правильно обвинувачувана розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності її позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинувачуваній, що при таких обставинах вона позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної провадження за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинувачувану, вивчивши матеріали справи, що характеризують її особу, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинувачуваної у вчинені інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Своїми діями обвинувачувана вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Суд при призначенні покарання виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинувачуваній покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що нею вчинено тяжкий злочин, особу винної, раніше не судимої, наявність у відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне відшкодування потерпілому шкоди, відсутність відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що обвинувачуваній слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті (ч. 4 ст. 185) КК України, що їй інкримінується, у відповідності до вимог ст. ст. 65, 68 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень із звільненням її від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК з покладенням обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки на думку суду обвинувачувана не є суспільно небезпечною особою, виправлення можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинувачуваної не обирався.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами. Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на проведення судової експертизи по кримінальному провадженню складають 200 гривень , які слід стягнути на користь держави з обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачувану ОСОБА_4 від призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачувану ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 200 (двісті) гривень.

Речові докази по справі:

Мікрохвильову піч марки «Delfa MD20MW» , холодильник марки «Indesit RAA 24 N», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1