КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/4138/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000475 - прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , з доповненнями захисника ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці, Срібнянського району, Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого провідним юрисконсультом ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ЄВРОПА» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіСолом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 18 години 45 хвилин 16 червня 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 закінчується о 18 годині 45 хвилин 15 липня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покладенона Київську обласну прокуратуру.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, також захисником ОСОБА_7 , подано доповнення до апеляційної скарги.

Прокурор Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та обрати запобіжний захід ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000475, у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 , погодженого прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як незаконна, необґрунтована та невмотивована у зв`язку з невідповідністю висновків суду, визначених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зазначає, що вищезазначена ухвала не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки не є законною, обґрунтованою та вмотивованою, оскільки висновки викладені у ній, очевидно не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції, з огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України.

Також апелянт зазначає, що за відсутності доведення прокурором обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що свідчить про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того апелянт вказує на неврахування при обранні запобіжного заходу обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: перебування упродовж останніх 6 років поспіль рядовим юристом на підприємстві; невеликого, але стабільного доходу; позитивної характеристики за місцем роботи; належної процесуальної поведінки; майнового стану, який свідчить про відсутності наявності у власності рухомого/нерухомого майна; постійного проживання у місті Києві за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 в гуртожитку; рідної сестри (старшої), котра також мешкає у місті Києві; обох батьків у Чернігівській області (батько пенсіонер МВС України); повної вищої освіти (наразі навчається в аспірантурі); не притягнення до кримінальної та навіть до адміністративної відповідальності; не перебування у розшуку; не є підозрюваним чи обвинуваченим у інших кримінальних провадженнях; відсутність в реєстрі боржників; не є відповідачем у цивільних/господарських справах; не має податкового боргу чи інших невиконаних зобов`язань; відсутність родичів чи майна за кордоном; жодного разу упродовж всього життя не виїжджав за межі України; добровільна активна участь у проведенні слідчих та процесуальних дій; патріотична позиція та надання допомоги Збройним силам України шляхом перерахування власних коштів для потреб ЗСУ. Дані обставини мали б стати важливими аргументами для слідчого судді при оцінці існування ризиків та обґрунтування підстав для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак у достатній мірі враховані не були.

З урахуванням зазначеного апелянт вважає, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 , в підтримку поданої апеляційної скарги, з доповненнями, захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , яку останні просили задовольнити, з наведених в ній підстав, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а також заявив клопотання про відмову від апеляційної скарги прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями сторони захисту та обвинувачення, колегія суддів вважає, що провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, а апеляційна скарга, з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від неї прокурора ОСОБА_9 .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000475, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2022, за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП». Основний напрямок діяльності вказаного підприємства є виробництво та реалізація лікеро-горілчаної продукції на території України.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та індивідуальних підприємців Міністерства юстиції України ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП» зареєстровано 04.01.2019 за адресою: місто Київ, вулиця Польова, 24, кіпрською компанією ГЛОБАЛ СПІРІТС АМГ ЄВРОПА ЛТД.

Разом з тим, кіпрська компанія AMG-77 Investment Ltd володіє також іншими кіпрськими компаніями Oxford AMG-77 Ltd та MSD Marketing System Distribution Ltd, під контролем яких знаходились компанії, що ліцензували випуск горілчаних виробів на території рф, а саме ООО "Родник и К", яка є частиною Global Spirits russia (у 2022 змінила назву на Традиції успіху), володіє ТМ Шустовъ і Мороша; ООО "Торговый дом "Мегаполис" - дистриб`юторська компанія, яка є частиною Global Spirits russia/Традиції успіху; ООО "Русский Север" - юридична особа заводу у Вологді, до квітня 2022 власники - Oxford AMG-77 Ltd (99%) та Торговельний Дім "Мегаполіс" (1%); АО "Феодосийский завод коньяков и вин", що входить до активів Global Spirits у рф.

Усі ці компанії відповідали за виробництво та дистрибуцію алкогольних напоїв Global Spirits у рф після 2014 року.

01.12.2016 холдинг «Global SpiritsAMG-77» (Кіпр) вийшов зі складу акціонерів компанії «OxfordAMG-77 Limited» (Кіпр) і 100% акціонером компанії «OxfordAMG-77 Limited» (Кіпр) стала компанія «MSD Marketing SystemDistribution Limited». Дана інформація підтверджується із Cyprus Registrar of Companies. Таким чином, з 01.12.2016 ООО «РОДНИК И К» (рф) не входить в склад холдинга Global Spirits, а знаходиться у власності компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр), якою володіє компанія «MSD Marketing System Distribution Limited», кінцевим бенефіціарним власником якої є ОСОБА_15 .

Крім цього, до 2016 року холдинг «GlobalSpirits AMG-77» (Кіпр) володів 100% статутного капіталу компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр), яка в свою чергу володіла 99% статутного капіталу ООО «Русский Север» (рф). 01.12.2016 холдинг «GlobalSpirits AMG-77» (Кіпр) вийшов із складу акціонерів компанії «OxfordAMG-77 Limited» (Кіпр), і 100% акціонером компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр) стала компанія «MSD Marketing SystemDistribution Limited». Дана інформація підтверджується із Cyprus Registrar of Companies. Таким чином, з 01.12.2016 ООО «Русский Север» (рф) не входить в склад холдинга Global Spirits, а знаходиться у власності компанії «Oxford AMG-77 Limited» (Кіпр), якою володіє компанія «MSD Marketing System Distribution Limited», кінцевим бенефіціаром якої є громадянин України та Держави Ізраїль ОСОБА_15 . Тобто, кінцевим бенефіціаром ООО «Русский Север» є ОСОБА_15 .

Аналогічна структура власності була і в ООО «Стандарт качества», в якої до 13.04.2022 кінцевим бенефіціаром був ОСОБА_15 .

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Після розпочатої війни рф проти України, починаючи з 24.02.2022, ОСОБА_12 будучи громадянином України та фактичним власником російських підприємств, перебуваючи у невстановленому місці, вирішив за допомогою офшорних Кіпрських компаній перереєструвати свої російські підприємства на підставних осіб на території рф, з метою продовження ведення бізнесу та отримання прибутку на території держави-агресора.

При цьому, при перереєстрації активів на підставних осіб та маскуванні ведення господарської діяльності на території рф ОСОБА_12 усвідомлював, що ведення такої господарської діяльності можливе лише у взаємодії з державою агресором, шляхом сплати податків, реалізації товарів на її території та надання іншої допомоги.

В той же час, ОСОБА_8 , розділяючи єдиний погляд із ОСОБА_12 , будучи обізнаним про настання негативних наслідків через ведення бізнесу на території держави-агресора, діючи умисно, вступивши у попередню змову з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (фінансовий директор холдингу) та ОСОБА_14 (комерційний директор холдингу), у невстановлений час та невстановлений спосіб здійснив перереєстрацію російських компаній на довірену особу громадянина рф - ОСОБА_16 та продовжив ведення господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.

Далі, ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , маючи умисел на допомогу державі агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, у період, починаючи з 14 квітня 2022 організував роботу російських підприємств через довірену особу ОСОБА_16 по виготовленню заводом ООО «РОДНИК И К» горілчаної продукції, після чого за 2022 рік сплатили до бюджету рф податки на загальну суму понад 1 541 000 000 рублів, чим передали матеріальні ресурси та активи країні агресору, достеменно розуміючи, що з цих податків формується військовий бюджет країни агресора, який використовується у збройній агресії проти України.

12.06.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

16.06.2023 старший слідчий слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_11 за погодженням із прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суд м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

У клопотанні слідчий зазначив, що підставами підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання.

Разом з тим, слідчий вказав на те, що відносно ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органу досудового розслідування, усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років; може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити докази своєї злочинної діяльності, зокрема, фінансово-господарські документи, печатки, чорнову документацію та будь-які інші речі, які підтверджують факт вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України. Підозрюваний ОСОБА_8 з метою уникнення покарання за кримінальне правопорушення, в якому він на даний час підозрюється, може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжити злочинну діяльність, що стала частиною його професійної діяльності.

При цьому, слідчий вказав, що альтернативні запобіжні заходи, застосовані до підозрюваного ОСОБА_8 , не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

16.06.2023 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжній захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до о 18 год. 45 хв. 15 липня 2023 року, без визначення розміру застави, взявши його під варту в залі суду.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинамишостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що ОСОБА_8 , було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні та, як встановлено колегією суддів, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_8 , був причетний до дій, які йому інкримінуються органом досудового розслідування. На цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочину, але з урахуванням доказів, зазначених у клопотанні, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , міг вчинити зазначений злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 , підозри.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkeyп. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нимінкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваною кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів не викликає.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про їїособу, в їх сукупності, а саме, вік підозрюваного та стан здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим - немає.

Таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.

Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для застосування такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Щодо альтернативної міри запобіжного заходу у вигляді застави, то відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею враховано, перебування України в умовах воєнного стану, фактичні обставини провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, необхідність забезпечення його належної процесуальної поведінки, тяжкість та суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, також дають підстави вважати, що застосування альтернативних запобіжних заходів є неможливими для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження сторони захисту, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги, з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, - закрити у зв`язку з відмовою від неї прокурора ОСОБА_9 .

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4