ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду справу у кримінальному провадженні № 0000377 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, утриманців не маючого, в силу вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

-за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16.05.2023 року, близько 12:00 години, перебуваючи у дачному будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись прямим умислом та метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, в ході раптово виниклого словесного конфлікту з братом ОСОБА_6 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх настання, утримуючи в праві руці ніж, умисно наніс йому два удари ножем в грудну клітку з лівої сторони, чим заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, що є тяжким тілесним ушкодженням та знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці події до приїзду працівників екстреної медичної допомоги.

В судовому засіданні:

ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, дав покази, що повністю відповідають пред`явленому обвинуваченню, суду пояснив, що 16 травня 2023 року, приблизно по обіді він разом зі своїм братом ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_7 знаходився в дворі дачного будинку в с. Литовеж. Брат, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння почав в образливій формі висловлювати до нього претензії. Напередодні брат також поводився неадекватно і агресивно і кидався на нього з ножем, порізав руку.

Зі слів ОСОБА_5 систематичні конфлікти і бійки з братом призвели до гострих неприязних відносин між ними. Тож він відреагував на образи брата і взявши ніж в праву руку приблизно двічі вдарив його ножем в правий бік грудної клітини. Коли він вийняв ніж, то з рани у брата бризнула кров. Після чого ОСОБА_5 викинув ніж на вулицю, за двір, взяв свої речі і поїхав геть.

Обвинувачений пояснив, що дуже шкодує за вчинене.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила проводити судові засідання за її відсутністю. Крім того повідомила суд, що матеріальна і моральна шкода їй відшкодована повністю. Просила призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст. 115 ч. 1 КК України не спростовується його показами та підтверджується письмовими доказами у справі.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 16.05.2023 року, протоколу добровільної видачі та огляду речей від 16.05.2023 року, протоколу огляду трупа від 17.05.2023 року, постанов про визнання предметів речовими доказами від 17.05.2023 року, від 31.05.2023 року, від 12.06.2023 року, протоколу проведення слідчого експерименту від 16.05.2023 року, висновків експерта № СЕ-19/103-23/5935-БД від 28.07.2023 року, № СЕ-19/103-23/5841-БД від 28.07.2023 року, №44/і від 22.06.2023 року, № СЕ-19/103-23/5842-БД від 06.07.2023 року, № СЕ-19/103-23/5698-Д від 31.05.2023 року встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_5 до його вчинення.

Відповідно висновків експерта №32 від 12.07.2023 року та № 56-МК від 31.07.2023 року при досліджені трупу ОСОБА_6 виявлено колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітки зліва, яка через шкіру, підшкірно-жирову клітковину та м`язи по верхньому краю 6-го ребра проникає в ліву плевральну порожнину, де від неї прослідковується два раневих канали: перший раневий прослідковується раною на передній поверхні верхньої долі лівої легені проходить у напрямку спереду до заду, не значно знизу до верху та дещо зліва направо, відносно трьох основних площин тіла та загальною довжиною близько 9,0 см., другий раневий канал прослідковується від рани перикарду та продовжується раною лівої половини серця та загальною довжиною раневого каналу близько 11,0 см. Проникаюче пошкодження грудної клітки з пораненням серця та легені, яке знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю за ступенем тяжкості має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя.

Причиною смерті ОСОБА_6 являється масивна крововтрата, яка розвинулась внаслідок вищезазначених поранень легені та серця, таким чином, між проникаючим пошкодженням грудної клітки з пораненням серця та легені, та настанням смерті прослідковується прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_6 , могли бути спричинені клинком ножа представленим на експертизу.

Таким чином, аналізуючи кожен доказ окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні повністю.

Вирішуючи питання про наявність умислу у ОСОБА_5 на вчинення злочину за ст. 115 ч. 1 КК України, тобто умисного вбивства суд виходив із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема врахував, спосіб нанесення ушкоджень, їх кількість, знаряддя нанесення ушкоджень, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

На думку суду, наносячи удари ножем з довгим лезом у важливо-життєву частину тіла потерпілого - в область серця, в грудну клітину, обвинувачений не міг не усвідомлювати, що від вказаного поранення настане смерть потерпілого.

Також суд врахував поведінку обвинуваченого після вчинення ним кримінального правопорушення. Так зі слів самого обвинуваченого вбачається, що після нанесення ударів ножем в живіт потерпілого він: «Викинув ніж на вулицю, за двір, взяв свої речі і поїхав геть».

З огляду на спосіб та знаряддя нанесення тілесних ушкоджень та подальші дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який наніс якнайменше 2 удари ножем потерпілому ОСОБА_6 в область серця суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_5 умислу на вбивство ОСОБА_6 .

Окрім того, згідно висновків судово-психіатричного експерта № 255 від 14.06.2023 року ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованого йому протиправного діяння не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, міг і в теперішній час може усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінивши надані суду докази, суд приймає докази, надані прокурором, як допустимі, оцінює їх, як належні та такі, що добуті законним шляхом, які узгоджуються між собою, є логічними та не суперечать один одним, тому вважає, що факт скоєння ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення є доведеним під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ст. 115 ч. 1 КК України, як вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Як обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах.

При призначенні виду і міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який в силу вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, характеризується посередньо, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, є розлученим, утриманців не має, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, суд прийшов до висновку про те, що достатнім та необхідним для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в нижній межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України. На думку суду, саме такий розмір покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

При вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат суд, відповідно до ст.122, ч.2 ст.124 КПК України, вважає необхідним стягнути з винного на користь Держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз № СЕ-19/103-23/5935-БД від 28.07.2023 року, № СЕ-19/103-23/5841-БД від 28.07.2023 року, № СЕ-19/103-23/5842-БД від 06.07.2023 року, № СЕ-19/103-23/5698-Д від 31.05.2023 року.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Суд вирішує питання речових доказів відповідно до ст.100 КПК України та вважає, що речові докази, які не мають ніякої цінності, що вилучені при ОМП та вилучені у обвинуваченого - підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку - з 14 вересня 2023 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, період з 17.05.2023 року по 14.09.2023 року, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз: № СЕ-19/103-23/5935-БД від 28.07.2023 року - 12044,52 грн., № СЕ-19/103-23/5841-БД від 28.07.2023 року - 13928,18 грн., № СЕ-19/103-23/5842-БД від 06.07.2023 року - 7248,00 грн., № СЕ-19/103-23/5698-Д від 31.05.2023 року - 2868,00 грн.

Речові докази по справі - змиви з предметів, біологічні зразки, сліди рук, недопалки, одяг, відрізи з килиму, туалетного паперу та покривала, 2 ножі, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 м. Нововолинськ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити; мобільні телефони марки «Samsung», «Samsung», «Sigma», «Sigma», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 м. Нововолинськ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути власникам; диски з записами - зберігати при справі.

На вирок може бути подана апеляція учасниками процесу протягом 30 діб з моменту його проголошення до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Копія вироку суду буде вручена учасникам негайно.

Головуючий ОСОБА_9