Провадження №1-кп/761/1241/2023
В И Р О К

іменем України

25 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007985 від 22.08.2019, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

потерпілого - ОСОБА_12 ,

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого - ОСОБА_15

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 , будучи раніше не судимим, вчинив умисні злочини проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.

22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності, 1, до працівника Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві дільничного офіцера поліції рядового поліції ОСОБА_16 підійшли громадяни, які повідомили, що біля виходу із торгового центру «Глобус», що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності, 1, група осіб з явними ознаками алкогольного сп`яніння агресивно порушують публічний порядок, а саме б`ють скляні пляшки, нецензурно виражаються та провокують масову бійку. Після чого, приблизно о 21 годині 20 хвилини, лейтенант поліції ОСОБА_16 направився на місце події.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, митні органи, органи охорони державного кордону, органи держаної податкової служби і установи виконання покарань, державної контрольно-ревізійної служби, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» - завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» - поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 24 хвилин, по приходу до центрального входу до ТЦ «Глобус», що знаходиться в м. Києві на площі Майдан Незалежності, 1, працівником поліції ОСОБА_16 та двома працівниками Національної гвардії України, було виявлено масову бійку. В подальшому ОСОБА_16 , приблизно о 21 год. 28 хв., повідомив старшого від Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві по охороні громадського порядку заступника начальника відділу превенції ОСОБА_12 , що ситуація загострюється та потрібна підмога. Після чого, приблизно о 21 год. 32 хв., ОСОБА_12 разом з ще чотирма працівниками поліції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві прибули на місце події, де виявили групу осіб, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, серед яких у натовпі знаходився дільничний офіцер поліції ОСОБА_16 та декілька працівників поліції іншого управління у форменому одязі, один працівник поліції в жилетці з надписом поліція діалогу та наряд з трьох працівників Національної гвардії України у форменому одязі, які намагалися заспокоїти осіб, які порушували публічний порядок та агресивно поводилися, не хотіли йти на контакт та на прохання припинити свої протиправні дії не реагували. Після чого, між цими особами знову розпочався конфлікт, в нааслідок якого утворилася бійка, в той час, коли працівник поліції ОСОБА_12 втрутився та намагався її припинити, громадянин ОСОБА_2 , який усвідомлюючи, що перед ним знаходяться саме працівники правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, почав безпідставно створювати конфліктну ситуацію, висловлюватись в адресу працівників поліції нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та провокувати бійку, тим самим перешкоджаючи працівникам правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки. На законні вимоги працівників правоохоронних органів припинити вказані протиправні дії ОСОБА_2 не реагував. Після чого, ОСОБА_2 , 22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, наніс рукою удар в праве плече ОСОБА_12 , від якого останній втратив рівновагу та впав на лівий бік, піднявшись ОСОБА_12 голосно подав команду своїм підлеглим: «Затримуємо особу», - та продовжував затримувати його разом з своїми підлеглими, але ОСОБА_2 , чинив опір, намагався втекти та в процесі затримання, ставши в бойову стійку наносив ОСОБА_12 удари двома руками в області тулубу. В цей час дільничний офіцер поліції ОСОБА_16 , який намагався допомогти затримати ОСОБА_2 , отримав від останнього один удар рукою в обличчя, а саме в ніс, чим умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу побоїв. В подальшому, працівником поліції ОСОБА_17 , з метою зупинення протиправних дій ОСОБА_2 , прийнято рішення про застосування спеціального засобу, а саме «Терену 4М», внаслідок чого ОСОБА_2 почав тікати в напрямку проїзної частини вул. Хрещатик. Після чого, ОСОБА_2 , почали переслідувати працівники поліції та затримали його, поваливши на землю, де він продовжував чинити опір, на законні вимоги працівників поліції, про припинення ним протиправних дій не реагував. Після чого, його протиправні дії, які тривали на протязі приблизно 15 хвилин, були припинені.

Таким чином, ОСОБА_2 , здійснив опір працівникам правоохоронного органу під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.

Крім того, 22 серпня 2019 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, біля центрального входу до ТЦ «Глобус», що знаходиться в м. Києві на площі Майдан Незалежності, 1, ОСОБА_2 , проявляючи свою неповагу до працівників правоохоронних органів, не зважаючи на те, що вони виконували покладені на них обов`язків, щодо охорони громадського порядку, вирішив перешкодити їх діям, безпідставно почав створювати конфліктну ситуацію, висловлюватись в їх адресу нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та провокувати бійку. В той момент, коли працівники Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з метою припинення протиправних дій, встановлення його особи та опитування, ОСОБА_2 почав чинити активний опір працівнику відділу превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 та наніс один удар рукою в праве плече та удари в області тулуба, а також наніс один удар рукою в обличчя, а саме в ніс, працівнику відділу превенції Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 , чим умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побоїв.

Таким чином, ОСОБА_2 умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 , винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 розповів про обставини вчинених ним кримінальних правопорушень так, як це зазначено в обвинувальному акті. Зокрема ОСОБА_2 суду пояснив, що 22 серпня 2019 року, відпочивав на Майдані Незалежності в м. Києві, і в цей час у нього виникла суперчка з іншою компанією відпочиваючих. Прибули працівники поліції і почали розбороняти сутичку, однак обвинувачений вступив у словесну суперечку із правоохоронцями, відмовлявся виконувати їх законні розпорядження. Далі, під час сварки, обвинувачений почав ображати поліцейського нецензурною лайкою і вдарив рукою у плече, після чого, почувши команду щодо його затримання, обвинувачений вдарив цього поліцейського в область тулуба та почав тікати. Під час втечі вдарив кулаком в обличчя іншого поліцейського.

Обвинувачений, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 342 ч. 2 ст. 345 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, пояснив, що для нього це стало важливим уроком і більше він так не вчинятиме. Заперечував проти звільнення його від відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 22.08.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_12 22.08.2019 року звернувся до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, у зв`язку із тим, що 22.08.2019 року, під час несення ОСОБА_12 служби в м. Києві на Майдані Незалежності, ОСОБА_2 чинив опір останньому та заподіяв тілесні ушкодження;

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 22.08.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_16 22.08.2019 року звернувся до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, у зв`язку із тим, що 22.08.2019 року, ОСОБА_2 чинив опір останньому під час виконання ОСОБА_16 службових обов`язків, вдарив рукою у обличчя і почав тікати;

- даними протоколу огляду місця події від 23.08.2019, згідно якого зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення поблизу входу до торгового центру «Глобус», що розташований за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності, 1;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 24.09.2019 та долученого до нього відеозапису слідчої дії, відповідно до яких, під час проведення слідчої дії, потерпілий ОСОБА_12 на місці події розповів про обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_2 та відтворив фактичні обставини на місцевості;

- даними висновку експертного дослідження №041-2249-2019 від 23.08.2019 року, зі змісту яко вбачається, що під час проведення огляду потерпілого ОСОБА_16 у останнього було виявлено синці червно-синього кольору подовженої форми на спинці носа у середній третині вертикально (1,0х0,3 см) та на лівому скаті носа (горизонтально 1,5х0,6 см);

- відомостями, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2019 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_16 , під час проведення впізнання за фотознімками, на запитання: "Чи впізнаєте Ви серед пред`явлених Вам фотознімків будь-кого?", оглянув пред`явлені йому для впізнання фотознімки і вказав на фотознімок на якому був зображений обвинувачений ОСОБА_2 , заявивши, що серед пред`явлених йому фото-зображень осіб чоловічої статі, він впізнає чоловіка, на фотознімку під № 2, як особу, яка 21.08.2019 року перебуваючи на пл. М. Незалажності в м. Києві, нанесла потерпілому тілесні ушкодження;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_16 від 25.09.2019 та долученого до нього відеозапису слідчої дії, відповідно до яких, під час проведення слідчої дії, потерпілий ОСОБА_16 на місці події розповів про обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень з боку ОСОБА_2 та відтворив фактичні обставини на місцевості;

- даними, що містяться в листі директора Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва ОСОБА_19 №2196/Б від 23.09.2019 року, відповідно до якого, згідно з реєстрацією викликів базою даних автоматизованої інформаційно-диспетчерської системи (АІДС) "Швидка медична допомога", 22 серпня 2019 року до ОСОБА_16 , 25 років, та ОСОБА_12 , 40 років, був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги за № 1622 за адресою: м. Київ, вул. Прорізна, 12;

- відомостями з довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва, відповідно до яких 23.08.2019 року потерпілий ОСОБА_12 звернувся до травмпункту із кримінальною травмою, встановлено діагноз: забій м`якої тканини, пошкодження зв`язок середнього відділу правої стопи;

- відомостями з карти виїзду швидкої медичної допомоги №1622 А 2 від 22.08.2019 року, відповідно до яких після прибуття лікарів, останніми було виявлено у потерпілого ОСОБА_12 хімічний опік шкіри обличчя, забій правого плеча, пошкодження зв`язок гомілково-ступеневого суглобу, які, зі слів потерпілого, останній отримав під час затримання невідомих осіб;

- відомостями з довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва, відповідно до яких 23.08.2019 року потерпілий ОСОБА_16 звернувся до травмпункту із кримінальною травмою, встановлено діагноз: забій м`якої тканини ділянки носа;

- відомостями з карти виїзду швидкої медичної допомоги №1622 А від 22.08.2019 року, відповідно до яких після прибуття лікарів, останніми було виявлено у потерпілого ОСОБА_16 хімічний опік шкіри обличчя, забій м`яких тканин носа, які, зі слів потерпілого, останній отримав в ході побиття невідомими особами, під час їх затримання;

- відомостями, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2019 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_17 , під час проведення впізнання за фотознімками, на запитання: "Чи впізнаєте Ви серед пред`явлених Вам фотознімків будь-кого?", оглянув пред`явлені йому для впізнання фотознімки і вказав на фотознімок на якому був зображений обвинувачений ОСОБА_2 , заявивши, що серед пред`явлених йому фото-зображень осіб чоловічої статі, він впізнає чоловіка, на фотознімку під № 3, як особу, яка 21.08.2019 року перебуваючи на пл. М. Незалажності в м. Києві, нанесла потерпілому ОСОБА_16 тілесні ушкодження;

- відомостями, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.08.2019 року, відповідно до яких свідок ОСОБА_20 , під час проведення впізнання за фотознімками, на запитання: "Чи впізнаєте Ви серед пред`явлених Вам фотознімків будь-кого?", оглянув пред`явлені йому для впізнання фотознімки і вказав на фотознімок на якому був зображений обвинувачений ОСОБА_2 , заявивши, що серед пред`явлених йому фото-зображень осіб чоловічої статі, він впізнає чоловіка, на фотознімку під № 4, як особу, яка 21.08.2019 року перебуваючи на пл. М. Незалажності в м. Києві, нанесла потерпілому ОСОБА_16 тілесні ушкодження;

- даними, які містить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.08.2019 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 був затриманий 22 серпня 2019 року о 21 год. 40 хв., підставою затримання зазначено: «1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, який внесено до СРДР за № 0007985 від 23.08.2019 року за ч.2 ст. 342 КК України.»;

- результатами тестування обвинуваченого ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» (прилад ARHK-0514), відповідно до яких, 22.08.2019 року о 23 год. 57 хв., під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, було виявлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (результат тесту 1.69 ‰ ).

Отже, дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки така вина підтверджується даними, що містяться у протоколах прийняття заяви про кримінальне правопорушення від потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , даними, що містяться у протоколах проведення слідчого експерименту за участю обох потерпілих, медичними документами, відомостями, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання, проведеними як за участі вказаних потерпілих, так і свідка, і такі докази узгоджуються із показаннями самого обвинуваченого, наданими останнім в судовому засіданні. Отже сукупність наведених та проаналізованих судом доказів приводить суд до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказу наданий стороною обвинувачення висновок експерта №042-1781-2019 від 25.09.2019 та висновок експерта №042-1780-2019 від 25.09.2019, якими встановлено у потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , кожного, хімічного опіку першого ступеня кон`юнктиви обох очей та шкіри обличчя, оскільки вказані документи не містять даних, що встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню, спричинення таких тілесних ушкоджень не входить до обсягу обвинувачення, інкримінованого ОСОБА_2 , при цьому в ході судового розгляду прокурором не було наведено мету надання вказаних документа суду.

Невизнання судом таких доказів не впливає на висновки суду щодо визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки його винуватість у кожному окремому правопорушенні підтверджується сукупністю інших доказів, ретельно досліджених в судовому засіданні, які визнані судом належними, допустимими, а їх сукупність - достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні таких правопорушень.

Таким чином, суд, оцінивши кожен доказ окремо та всі надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, поєднаному із опором працівникам правоохоронного органу під час виконання цими особами покладених на них обов`язків щодо охорони громадського порядку, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 342 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, має місце реєстрації та проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. В той же час, положення ст. 26 КПК України передбачають, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Стаття 337 КПК України встановлює імперативну вимогу для суду, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, незважаючи на те, що під час вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, стороною обвинувачення в ході судового розгляду не було заявлено цю обставину як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого, більш того, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0007985 від 22.08.2019 прямо вказано, що складаючи цей обвинувальний акт прокурор вважав, що будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого - не встановлено.

За таких обставин суд не може за власною ініціативою враховувати стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 під час вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, як обтяжуючу обставину, оскільки це призведе до погіршення становища обвинуваченого, що вважатиметься невиправданим виходом суду за межі власних повноважень.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 342 КК України та у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 345 КК України.

В той же час, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України ОСОБА_2 вчинив 21.08.2019 року, в той час як відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 2 ст. 342 КК України передбачає, що за вчинення вказаного злочину може бути призначене покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Положення ч.2 ст. 49 КК України вказують, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до відомостей, наданих прокурором в ході судового розгляду, інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_2 , станом на день розгляду даного кримінального провадження - немає.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 02 лютого 2023 року, у справі № 735/1121/20, сформулювала правовий висновок, який в силу положень п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є обов`язковим до застосування судом першої інстанціїї, зокрема і при вирішенні цього клопотання захисника.

Відповідно до вказаного правового висновку у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення.

Так, враховуючи, що інкримінований ОСОБА_2 злочин вчинено 21 серпня 2019 року, а п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлює граничний строк для притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, що становить три роки, при цьому жодних даних про перебування обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження у розшуку у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування чи суду, або вчинення ним нового злочину, матеріали судової справи не містять, то строк притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України, вважається таким, що сплив 22.08.2022 року.

Разом з тим, під час судового розгляду, після того, як судом було роз`яснено обвинуваченому право на закриття кримінального провадження в цій частині на підставі ст. 49 КК України, останній категорично відмовився від закриття провадження та звільнення його від відповідальності з вказаних підстав, наполягав на продовженні судового розгляду.

У своїй постанові 104/1069/13-к від 30.03.2023 року Верховний Суд роз`яснив, що згідно з ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули визначені законом строки. Тобто суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК, та за згодою підозрюваного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності.

У тому разі, коли підсудний заперечує проти застосування строків давності щодо нього, суд постановляє вирок, призначає винній особі покарання та на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільняє її від покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Частина 5 ст. 74 КК застосовується лише у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою її підставою і вимагає закрити її, наприклад, за відсутності події або складу злочину.

За таких обставин, враховуючи, що за наслідками судового розгляду обвинуваченого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі, разом з тим, станом на день винесення даного вироку, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності за вказане правопорушення сплив, а тому ОСОБА_2 має бути звільнений від покарання за вказаний злочин на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Крім того, за умови звільнення ОСОБА_2 від покарання за ч. 2 ст. 342 КК України, суд позбавлений можливості застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Таким чином, остаточним покаранням, призначеним ОСОБА_2 , яке останньому належить відбувати, має бути лише покарання за ч. 2 ст. 345 КК України.

Водночас, враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, наявність пом`якшуючої покарання обставини у вигляді щирого каяття у вчиненому та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Відомості про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого суду не надано, із клопотаннями про його застосуванням сторона обвинувачення до суду не зверталась. Отже питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 345 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.49, ч. 4 ст. 74 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 342 КК України і остаточно ОСОБА_2 призначити до відбуття покарання, призначене за ч. 2 ст. 345 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1