Провадження № 1-кп/369/79/23
В И Р О К

іменем України

04.09.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0002867 за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Линовиця Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, тимчасово не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

встановив:

04.08.2015 року близько 3 год. 00 хв. ОСОБА_14 , будучи раніше судимим вироком Первомайського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України від 07.08.2014 року до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, маючи прямий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, проникли, перелізши через паркан, на охоронювану територію «Київської механізованої бази» ТСО України, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1, та, скориставшись відсутністю охоронця та сторонніх осіб поблизу, підійшли до припаркованого пасажирського автобусу класу «D» марки «ПАЗ 4234», 2007 р. випуску, д/н НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Трас Групп» на праві користування за довіреністю № 3560 від 18.11.2013 року, де особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом вдавлення руками передніх пасажирських розсувних дверей в бік, відчинила їх, після чого ОСОБА_14 , керуючись єдиним умислом з вищевказаною особою, з салону зазначеного автобусу повторно таємно викрав автомобільну магнітолу марки «Піонер» (DEH 3950МР) вартістю 882 грн.

Крім того, 04.08.2015 року близько 4 год. 00 хв. ОСОБА_14 , будучи раніше судимим вироком від 07.08.2014 року Первомайського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, маючи прямий умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, підійшов до приміщення охорони території «Київської механізованої бази» ТСО України, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 1, де шляхом обману переконав охоронця ОСОБА_15 , що він є водієм пасажирського автобусу, пройшов на територію «Київської механізованої бази» ТСО України, де, скориставшись відсутність власника та сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через відчинені двері проник до салону пасажирського автобусу класу «D» марки «РУТА-23» жовтого кольору, 2011 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ТрансГрупп» на праві користування за довіреністю № НАВ 992727 від 02.10.2014 року, та за допомогою наявного в замку запалювання ключа ОСОБА_14 запустив двигун та рушив з місця та виїхав за територію «Київської механізованої бази» ТСО України, тим самим повторно незаконно заволодів пасажирським автобусом класу «D» марки «РУТА-23» жовтого кольору, 2011 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова № НОМЕР_3 , ринкова вартість якого, згідно висновку експерта № 5-04/83 від 21.09.2015 року станом на 14.08.2015 року могла становити 268480,33 грн. В подальшому, вказаним автобусом ОСОБА_14 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ТрансГрупп» матеріальної шкоди на суму 268480,33 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні умисних злочинів не визнав та показав суду, що 03.08.2015 року близько 22-22.30 год. він зустрів біля магазину поблизу будинку ОСОБА_16 , який жив з ним по сусідству в гуртожитку, та його дружину, які були на підпитку. ОСОБА_16 почав з ним розмову з приводу конфліктної ситуації, яка мала місце за тиждень до того коли ОСОБА_16 обікрав кімнату, в якій проживав ОСОБА_17 (викрав 400 доларів та 2000 грн.), проте ОСОБА_16 просив не писати заяву до правоохоронних органів, тому ОСОБА_17 і не написав, сподіваючись, що ОСОБА_16 поверне кошти у добровільному порядку. Деякий час вони розмовляли, проте ОСОБА_16 почав провокувати конфлікт, тому ОСОБА_17 пішов додому. Тривалий час ОСОБА_16 телефонував, але ОСОБА_17 не брав трубку. Потім відповів на телефонний дзвінок, в якому ОСОБА_16 сказав, щоб ОСОБА_17 вийшов на вулицю, бо в іншому випадку, ОСОБА_16 прийде до нього додому та погрожував конфліктом за місцем проживання. ОСОБА_17 вийшов на вулицю. Навпроти будинку стояв мікроавтобус, біля якого був ОСОБА_16 , який запропонував поїхати разом з ним на заправку за пивом, сказавши, що « ОСОБА_18 йому дозволяє». ОСОБА_17 погодився та поїхав разом з ОСОБА_16 , дорогою, коли вони проїхали заправку, не зупинившись, ОСОБА_17 спитав, куди вони їдуть, на що ОСОБА_16 відповів, що йому потрібно сховати мікроавтобус, і тільки тоді ОСОБА_17 здогадався, що мікроавтобус викрадений. Дідик вмовляв ОСОБА_16 повернути автобус на місце його стоянки, проте ОСОБА_16 не погоджувався та продовжував рух. Коли вони вже повертись в с. Чайки, ОСОБА_17 вийшов біля гуртожитку, а ОСОБА_16 поїхав далі та десь покинув маршрутний автобус. Додому ОСОБА_17 повернувся на ранок 04.08.2015 року. Наступного дня він зустрів ОСОБА_16 та його дружину біля гуртожитку, вони попросили підвезти їх у місто. Дорогою ОСОБА_16 питав у своєї дружини, чи вона взяла з собою паспорт, але паспорт дружина ОСОБА_16 забула вдома. З`ясувавши це, ОСОБА_16 попросив ОСОБА_17 здати в ломбард автомобільну магнітолу, на що ОСОБА_17 погодився. Про те, звідки у ОСОБА_16 ця магнітола, ОСОБА_17 не питав, але припускав, що вона може бути краденою. Гроші, які він отримав в ломбарді, віддав ОСОБА_16 . Через декілька днів ОСОБА_17 затримали, також затримали ОСОБА_16 . В райвідділі він мав розмову з ОСОБА_16 , який погрожував йому несприятливими наслідками у разі, якщо ОСОБА_17 не візьме вину на себе, натякаючи на те, що у ОСОБА_17 залишились дружина та дитина. Побоюючись за життя своєї родини, ОСОБА_17 дав покази, що саме він вчинив крадіжку автомагнітоли та викрав маршрутний автобус. Під час проведення слідчого експерименту слідча, яка проводила його, спочатку поводила ОСОБА_17 по території автобази, показала, де що знаходиться та як потрібно розказувати, відеозапис слідчого експерименту здійснювався на мобільний телефон, а не відеокамеру, як це вказано у протоколі, сам слідчий експеримент переривався, слідча зупиняла відезйомку та пояснювала ОСОБА_17 , що він говорить не так.

Просить його виправдати, оскільки він не вчиняв ніяких неправомірних дій.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винність у вчиненні умисних корисливих злочинів, підтверджують докази, досліджені судом.

Так, представник потерпілого ТОВ «Транс Групп» ОСОБА_19 пояснив, що витрати, яких ТОВ «Транс Групп» зазнало у зв`язку з пошкодженням мікроавтобусу «РУТА», д/н НОМЕР_2 , і які мали місце в результаті його незаконного заволодіння, в тому числі витрати, пов`язані з відновленням пошкодженого транспортного засобу та порушеного права потерпілого склали 5000 грн., і є завданими потерпілому реальними збитками, 15.06.2016 року були відшкодовані у добровільному порядку ОСОБА_20 , у зв`язку з чим ТОВ «Транс Групп» претензій до ОСОБА_14 не має та просить останнього суворо не карати.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.08.2015 року до ЄРДР за № 0002867 за заявою ОСОБА_21 були внесені відомості про те, що протягом ночі в с. Чайка по вул. Антонова невідома особа незаконно заволоділа автомобілем марки «Рута» (маршрутка) жовтого кольору, д/н НОМЕР_2 ( а.с. 1, 13 т.2).

Із заяви від 04.08.2015 року начальника відділу безпеки ТОВ «Транс Групп» ОСОБА_22 вбачається, що 04.08.2015 року близько 04.10 год. невідомий чоловік незаконно заволодів автобусом марки «Рута», д/н НОМЕР_2 , який був припаркований на території «Київської механізаторської бази» по вул. Антонова, 1 в с. Чайка Києво-Святошинського району Київської області, який перебуває у володінні ТОВ «Транс-Групп» на підставі довіреності НАВ 992727 (а.с. 41-42 т.2).

На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 02.10.2014 року, власник автобусу пасажирського марки «РУТА» моделі 23, 2011 р. випуску, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_23 передала вказаний транспортний засіб у користування ТОВ «Транс Групп» строком до 02.10.2019 року на умовах усного безоплатного договору доручення (а.с. 43 т.2).

12.08.2015 року до ЄРДР за № 0002994 були внесені відомості за заявою ОСОБА_22 про те, що в період часу з 23 години 03.08.2015 року по 06 годину 04.08.2015 року невідома особа таємно проникла на територію ПСТО Українська механізаторна база (с. Чайки вул. Антонова, 1 Києво-Святошинського району Київської області), де з припаркованого автобуса ПАЗ моделі 4234, д/н НОМЕР_4 , викрала автомагнітофон марки «Піонер», чим завдала ОСОБА_22 матеріального збитку (том 2 а.с. 16, 23). У заяві від 12.08.2015 року ОСОБА_22 просить допомогти у розшуку магнітоли марки «Піонер» (DEH 3950MP), яка знаходилась в автобусі марки «ПАЗ» 4234, д/н НОМЕР_4 , зеленого кольору, який знаходився на охоронюваній стоянці за адресою: АДРЕСА_3 , яку викрали невідомі 04.08.2015 року (а.с. 49 т.2).

На підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18.11.2013 року, власник автомобіля «ПАЗ» 4234, д/н НОМЕР_4 , ОСОБА_21 передав вказаний транспортний засіб у користування ТОВ «Транс Групп» строком до 18.11.2016 року на умовах усного безоплатного договору доручення (а.с. 211 т.2).

Відповідно до висновку спеціаліста від 18.09.2015 року вартість автомобільної магнітоли китайського виробника марки «Піонер» (DEN 3950 MP) станом на 04.08.2015 року становить 882 грн. (а.с. 214 т.2).

Постановою від 28.09.2015 року прокурора прокуратури Київської області матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0002867 та 0002994 об`єднані в одне провадження під № 0002867 ( а.с. 26-27 т.2).

З рапорту в.о. чергового ЦВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_24 вбачається, що 04.08.2015 року до вказаного райвідділу надійшло повідомлення від ОСОБА_21 про те, що протягом ночі в с. Чайки по вул. Антонова невідомі особи незаконно заволоділи транспортним засобом ( а.с. 30 т.2).

06.08.2015 року до Києво-Святошинського РВ надійшло повідомлення від ОСОБА_25 про те, що в лісосмузі с. Чайки стоїть автомобіль жовтого кольору, д/н НОМЕР_2 , марки «Рута-23», що підтверджено рапортом в.о. чергового ЦВМ Києво-Святошинського РВ ОСОБА_24 (а.с. 31 т.2).

Виявлений транспортний засіб автобус пасажирський марки «РУТА» моделі 23,2011 р. випуску, д/н НОМЕР_2 , був оглянутий слідчим СВ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_26 07.08.2015 року з 10.50 по 11.20 в присутності двох понятих та ОСОБА_21 в лісосмузі на відстані близько 600 метрів від вулиці Коцюбинського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. При цьому автобус передньою частиною розташований до лісосмуги та зупинений на будівельному і господарському смітті, задня ліва частина автобуса зависла на ямі, передні пасажирські дверцята автомобіля відчинені. При огляді салону автомобіля виявлено, що в замку запалення знаходяться ключі, бардачки відчинені, за водієм на передньому сидінні знаходиться кусок фанери 20х60 см, на якому тональною косметичною основою написано друкованими буквами «В следуючій раз все згоріт подумай». З зворотної сторони автобуса написано маршрут автобуса № 743 та надпис маршруту. Тональна основа стерта та знаходиться на сидінні. Переднє ліве вікно відчинене, двері зачинені. Вікна завішені шторами світло-коричневого кольору. Під час огляду вилучено два сліди папілярних узорів структури матерії, мікрооб`єкти з підголівника водія (а.с. 58-66 т.2).

Повторно пасажирський автобус марки «РУТА» моделі 23, 2011 р. випуску, д/н НОМЕР_2 , був оглянутий старшим слідчим СУ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_27 10.09.2015 року ( а.с. 186-190 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 3-02/1116 від 02.09.2015 року слід пальця руки, найбільшим розміром по вісях 18х15 мм, відкопійований на відрізку стрічки технічної, позначеному «ЛТ 48х72», вилучений «з дверей маршрутки», 07.08.2015 року під час огляду автобусу марки «Рута-23», д/н НОМЕР_2 , який було виявлено в 600 метрах від вул. Коцюбинського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області для ідентифікації придатний та залишений не ОСОБА_28 , не ОСОБА_14 (а.с. 128-136 т.2).

Згідно висновку експерта № 5-04/83 від 21.09.2015 року ринкова вартість пасажирського автобуса класу «D» марки «РУТА» модель «23», жовтого кольору, 2011 р. випуску, номер кузова № НОМЕР_3 , станом на 04.08.2015 року могла становити 268480,33 грн. (том 2 а.с. 150-151).

Відповідно до висновків експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 4502/16-54 від 25.04.2016 року дійсна ринкова вартість пасажирського автобуса класу «D» марки «РУТА» модель «23», жовтого кольору, 2011 р. випуску, номер кузова № НОМЕР_3 , станом на 04.08.2015 року з урахуванням зносу, пробігу, комплектності, укомплектованості, пошкоджень, умов догляду, зберігання та використання складала 262714,75 грн. (а.с. 197-204 т.1).

Під час огляду місця події, проведеного 04.08.2015 року з 7.30 до 7.50 в присутності двох понятих ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , території «Київської бази механізації», що на АДРЕСА_2 було встановлено, що дана територія повністю огороджена, в`їзд на територію здійснюється через двостворчаті металеві ворота, які на момент огляду відчинені. При в`їзді з правої сторони розташована сторожка, з якої мається огляд на всю базу. З правої та лівої сторони за сторожкою знаходяться гаражні приміщення, прямо від воріт розташовані двоповерхові контейнери, які огороджені металевим парканом та використовуються як гуртожиток. Під даним металевим парканом знаходяться автомобілі. По центру між гаражними приміщеннями припарковані легкові та вантажні автомобілі, мікроавтобуси. Біля гуртожитку, а саме біля паркану знаходиться відчинений легковий автомобіль «Шевроле Авео», д/н НОМЕР_5 , обстановка в салоні якого порушена, ніяких явних слідів пошкодження дверних замків автомобіль не має, в салоні на рулі знятий пластик, витягнута проводка. Під час огляду вилучено сліди структури матеріалу з салону автомобіля «Шевроле Авео», д/н НОМЕР_5 (а.с.32-40 т.2). Протокол за результатами вказаного огляду місця події не є доказом в розумінні ст. 84 КПК України, оскільки дані, здобуті під огляду місця події, пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення не стосуються.

У листі від 10.08.2015 року № 3895/8 ПТ «Ломбард Скарбниця» повідомляє, що 08.08.2015 року о 18.22 ОСОБА_14 заклав у відділення ПТ «Ломбард Скарбниця» в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Петропавлівській, 14 автомагнітолу CD MP3 PIONEER DEH-3950MP (а.с. 51 т.2).

Згідно рапорту о/у СКР Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України капітана міліції ОСОБА_31 та протоколу затримання ОСОБА_14 був затриманий 10.08.2015 року о 17.30 за обґрунтованою підозрою в заволодінні транспортним засобом марки «РУТА-23», 2011 р. випуску, д/н НОМЕР_2 , к/п НОМЕР_6 від 04.08.2015 року, ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 79-82).

Під час проведення 17.08.2015 року слідчого експерименту ОСОБА_14 відтворив обставини заволодіння ним транспортним засобом та автомобільною магнітолою (а.с. 111-122 т.2).

Під час проведення слідчого експерименту 10.09.2015 року свідок ОСОБА_28 вказав місце, де він разом з ОСОБА_14 03.08.2015 року розпивали спиртні напої, магазин, де вони придбали спиртні напої, бетонний паркан, через який він разом з ОСОБА_14 перелазили на територію «Київської механізованої бази» ТСО України з метою вчинення крадіжки з маршрутних таксі, місцезнаходження маршрутних таксі, з яких він разом з ОСОБА_14 викрадав особисті речі водіїв, в тому числі маршрутного таксі № 743 марки «Паз», до якого він разом з ОСОБА_14 04.09.2015 року проник шляхом віджаття передніх розсувних пасажирських дверей всередину, звідки він викрав дрібні гроші, а ОСОБА_14 викрав музичну магнітолу марки «Піонер», яку потім передав ОСОБА_28 , щоб покласти до рюкзака, спосіб, в який він покинув територію бази механізації та напрямок руху ОСОБА_14 на викраденому ним маршрутному таксі «РУТА», місце, де його підібрав ОСОБА_14 на маршрутці «РУТА», ломбардне відділення, куди він і ОСОБА_14 здали викрадену авто магнітолу марки «Піонер» (а.с. 163-181 т.2).

Оцінюючи досліджені судом документи, суд визнає їх належними, такими, що прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, зокрема час, місце спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_14 крадіжки та незаконного заволодіння транспортним засобом, та допустимими, так як досліджені судом докази отримані в порядку встановленому КПК України, при їх отриманні не було допущено істотних порушень прав та свобод людини гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Оцінюючи показання обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкриміновані йому діяння, суд визнає неправдивими, розцінює, як лінію захисту,спрямовану на уникнення відповідальності за скоєні дії, які спростовуються дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненні умисних злочинів доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище; за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що вчинені ним злочини відносяться до тяжких, ОСОБА_14 має постійне місце реєстрації (а.с. 34-35 т.3), та проживання, де характеризується посередньо, як добропорядний працьовитий сім`янин (а.с. 44 т.3; а.с. 90, 173 т.1), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 45 т.3), є ВІЛ-інфікованою особою, ВІЛ-інфекція першої клінічної стадії, потребує контролю СД4 клітин кожні 3 місяці (а.с. 194 т.1), на час ухвалення вироку не має судимості згідно ст. 89 КК України, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 47 т.3; а.с. 135 т.1), обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку, стан здоров`я ОСОБА_14 , який є ВІЛ-інфікованим, та перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, перебування ОСОБА_14 на момент вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння належними та допустимими доказами не доведена, тому дана обставина виключається із пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 289 та ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчинених злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, тяжкого захворювання, тривалий час розгляду справи під час якого обвинувачений довів, що він не становить суспільної небезпеки, а тому його виправлення та перевиховання може відбуватися без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, завдяки чому буде досягнута мета покарання, визначена ст. 50 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370- 374,376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України,за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання, більш суворим, призначити ОСОБА_14 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_14 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі: пасажирський автобус марки «РУТА», д/н НОМЕР_2 , який переданий ТОВ «Транс Групп», залишити у користуванні потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2290 (дві тисячі двісті дев`яносто) грн. 92 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1