УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ Україн ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000424, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в:

30.06.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ Україн ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000424, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 29 червня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: належний підозрюваному ОСОБА_5 мобільний термінал SAMSUNG IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою за якою закріплений номер телефону НОМЕР_3 .

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000424, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що засновник та директор ТОВ «Енмаліт» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно організував протиправну схему з постачання виробленої продукції за посередництва іноземних компаній для потреб ведення господарської діяльності підприємств, які зареєстровані на території держави-агресора.

Оглядом електронних митних декларацій оформлених ТОВ «Енмаліт» встановлено, що до 2022 року компанія здійснювала експортні операції на адресу ТОВ «Севзапмаш» (ООО «Севзапмаш», ОГРН 493, ІПН , рф, м. Санкт-Петербург, вул. Новгородська, буд. 23, літера А, прим. 41-н, зона 1 раб., місце 1). Разом з тим, після початку 24.02.2022 військової агресії рф проти України, директор ТОВ «Енмаліт» з метою приховання постачання продукції на ТОВ «Севзапмаш», організував експорт виготовленої продукції на адресу останнього за посередництва іноземних суб`єктів підприємницької діяльності.

Так, 04.10.2022 відповідно до укладеного контракту №1-09/22 від 22.09.2022 ТОВ «Енмаліт» здійснило експорт продукції

«Насоси вакуумні: Pump VWP (ВВН) 2-50M №052217-1 шт. Pump VWP (ВВН) 2-50M №052218-1 шт. Насос вакуумний водокiльцевий ВВН 2-50М» фактурною вартістю товару 691146,54 грн (18900 дол.), отримувачем якого була турецька компанія «REZZAK POMPA VE EKIPMANLARI SAN. TIC.LTD.STI» («Резак помпа ве екшпманлфри сан.тідж.лтд», ІПН: Antalya K.V. , адреса реєстрації: Етілер Мах., Евлія Челебі Дж. № 23/106 Муратпаша, Анталія, Туреччина).

В той же час, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно отриманих даних, 05.12.2022 ТОВ «Севзапмаш» здійснило імпорт від «REZZAK POMPA VE EKIPMANLARI SAN. TIC.LTD.STI» того самого насосного обладнання й у тій же кількості під торговим брендом «Енмаліт», а місцем призначення товару вказано рф, м. Санкт-Петербург, вул. Новгородська, буд. 23, літера А, прим. 41-н, зона 1.

Зазначене підтверджується протоколом огляду митних операцій здійснених українською компанією ТОВ «Енмаліт», турецькою REZZAK POMPA VE EKIPMANLARI SAN. TIC.LTD.STI» та російською ТОВ «Севзапмаш» від 13.06.2022.

Разом з тим встановлено, що засновники та директор ТОВ «Енмаліт» ОСОБА_5 , який є громадянином України, добровільно та з власної волі, за попередньою змовою з громадянами російської федерації здійснив вищевказану експортну операцію до держави-агресора для потреб об`єкту критичної інфраструктури енергетичної галузі рф - «Липецької ТЕЦ» (входить в АО «Квадра», що знаходиться у власності державної корпорації російської федерації «Росатом»-АО «Русатом інфраструктурні рішення») через Республіку Туреччина, та тим самим здійснили передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора - російській федерації з метою завдання шкоди Україні.

Добровільність та ініціативність ОСОБА_5 щодо передачі матеріальних ресурсів державі-агресору підтверджується отриманими матеріалами під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які зазначені в протоколі від від 02.06.2023 №5/7/5/2-4864.

29.06.2023 в ході проведення обшуку офісних, виробничих та складських будівель та приміщень ТОВ «Енмаліт» (), що розташовані за адресою: м. Суми, вул. Машинобудівників, 1, серед іншого виявлено та вилучено належний ОСОБА_5 мобільний термінал SAMSUNG IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою за якою закріплений номер телефону НОМЕР_3 .

З врахуванням наявних інших матеріалів кримінального провадження, а також результатів уже проведених слідчих дій є достатні підстави вважати, що були вилучені матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, матеріали провадження дають підстави вважати, що вказаний вище мобільний термінал з сім-карткою використовувався ОСОБА_5 для організації передачі матеріальних ресурсів виробленої продукції представникам держави-агресора.

29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явився. Разом з цим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті заявлених у ньому вимог.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, беручи до уваги наявність достатніх підстав вважати, що перелічене майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, могло зберегли на собі його сліди, може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні відповідною постановою, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на перелічене у клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ Україн ОСОБА_3 , що погоджене з прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000424, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 29 червня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а самена: належний підозрюваному ОСОБА_5 мобільний термінал SAMSUNG IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім карткою за якою закріплений номер телефону НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1