печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцв`язку скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 від 03.04.2023 року про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0000247.

В обґрунтування доводів скарги захисник посилається на те, що він звернувся до прокурора з клопотанням. Проте своєю постановою від 03.04.2023 року слідчий відмовив у задоволенні вказаного клопотання, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати прокурора вчинити дії вказані в клопотанні.

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав посилаючись на викладені в ній доводи, просив скаргу задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання безпосередньо суперечить закону.

Прокурор в судовому засіданні з приводу задоволення скарги заперечив.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000247, а Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво.

17.02.2023 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000247 з клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Постановою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання від 17.02.2023 року .

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання сторони захисту, за результатами якого прокурором прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з додержанням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2 ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, а вимоги клопотання ОСОБА_3 не підлягають задоволенні. Статтею 36 КПК України, встановлено самостійність у своїй процесуальній діяльності прокурора при здійсненні своїх повноважень відповідно до вимог цього Кодексу, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Також, враховуючи слідчим суддею положення ст. 94 КПК України, згідно з якою прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1