Ухвала

Іменем України

19 червня 2023 року

м. Київ

провадження № 51-3113 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушував питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно ОСОБА_5 вироку й ухвали, просив їх скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні останнього складу кримінального правопорушення.

Ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 22 травня 2023 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без руху внаслідок невідповідності цієї скарги вимогам статей 427, 438 КПК України. А саме, захисник не погоджувався з постановленими відносно його підзахисного ОСОБА_5 вироком Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, просив їх скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не навів належного обґрунтування, з огляду на положення ст. 413 КПК України. При цьому захисник не погоджувався з оцінкою доказів та визнання їх допустимими, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Висловлюючи вимогу про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , захисник не врахував, що в силу приписів ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржених судових рішеннях.

Крім того, усупереч вимозі, передбаченій ч. 5 ст. 427 КПК України, захисник додав копію витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, яка деперсоніфікована.

Тому суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Також було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде йому повернута.

Мотиви суду

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Протягом встановленого в ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2023 року строку захисник ОСОБА_4 подав заяву, проте не усунув зазначені недоліки.

Слід зауважити, що касаційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування.

Від викладених у касаційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки касаційного розгляду. Саме тому до форми і змісту касаційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 429 КПК України.

Виправлення недоліків може здійснюватися шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістової частини, або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник, у порушення вимог КПК, не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків касаційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової касаційної скарги (а не заяви, доповнення чи уточнення до скарги), яка має відповідати всім вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 , усупереч наведеним вимогам закону, подав до Верховного Суду не касаційну скаргу з усунутими в ній недоліками, а заяву, яка також не відповідає вимогам ст. 427 цього Кодексу.

У поданій на усунення недоліків заяві захисник не погоджується з постановленою відносно ОСОБА_5 ухвалою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, однак не наводить правового обґрунтування щодо її незаконності з підстав, передбачених ст. 438 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Ці вимоги мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 цього Кодексу, а саме, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, захисник не зазначив яке саме рішення має постановити Суд за наслідками розгляду його заяви.

Таким чином, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 22 травня 2023 року недоліків касаційної скарги захисник не усунув.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10 грудня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3