Справа № 750/8140/23
Провадження № 1-кс/750/3009/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001910 від 01.06.2023,

в с т а н о в и л а :

06.06.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшло, відправлене 02.06.2023, клопотання слідчого про арешт майна у зазначеному вище кримінальному провадженні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив, надав письмові заперечення, які підтримав та просив врахувати під час розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, а також письмові документи, надані представником власника майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001910 від 01.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

01.06.2023 проведено огляд місця події, у ході якого виявлено та вилучено - сідловий тягач марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 із спеціалізованим напівпричепом марки ZASLAV, д.н.з. НОМЕР_2 , заповнений піском, автомобіль марки DAF, д.н.з. НОМЕР_3 зспеціалізованим напівпричепом марки WIELTON, д.н.з. НОМЕР_4 , заповнений піском, ТТН №6010-01-06/1 та ТТН №8509-01-06/1.

Зазначені транспортні засоби належать на праві власності ТОВ «ВКФ «ПРОМКОМПЛЕКТ».

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на зазначені транспортні засоби, пісок, що знаходиться в причіпах, та дві ТТН, слідчий вказує, що вони мають ознаки речових доказів, і з метою їх збереження необхідно накласти на них арешт.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і як слідує з ч. 3 цієї ж статті у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 01.06.2023 вилучені в ході огляду місця події дві ТТН та транспортні засоби визнані речовими доказами. В обґрунтування постанови слідчим зазначено про вилучення транспортних засобів і ТТНв ході огляду місця події та що вони мають значення речових доказів.

Разом з тим, з постанови про визнання речовим доказом не зрозуміло у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку про те, що зазначені речі мають значення речових доказів.

Постанова слідчого не має жодного обгрунтування підстав для її прийняття. Зокрема, слідчим жодним чином не обґрунтовано, доказами чого є транспортні засоби без піску, що знаходиться в напівпричіпах, зважаючи на розслідування кримінального провадження за ч.1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, слідчим в судовому засіданні було вказано, що предметом злочину є документ, а пісок потрібен для проведення експертних досліджень з метою встановлення чи спростування внесення неправдивих відомостей до ТТН.

При цьому, пісок речовим доказом в даному кримінального провадженні визнаний не був.

Твердження слідчого про те, що є додаткова постанова про визнання піску речовим доказом, не приймається до уваги за відсутності такого в матеріалах клопотання і не надання її під час розгляду справи.

Також слідчий суддя погоджується із твердженням представника власника майна про проведення огляду місця події неналежно особою.

Так, з матеріалів кримінального провадження, що було додані слідчим і направлені до суду в якості додатків до клопотання про арешт майна, встановлено, що огляд місця події з вилученням майна було проведено старшим слідчим СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 .

Разом з тим, в поставі про визначення групи слідчих від 01.06.2023 даний слідчий відсутній.

Відсутні відомості про даного слідчого як такого, що входить до складу групи слідчих для здійснення досудового розслідування, і у витягу з ЄРДР, який сформований 02.06.2023.

Твердження слідчого про те, що вносились зміни до групи слідчих в період з часу внесення відомостей до ЄРДР та до часу початку проведення огляду місця події, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, які були надані слідчим до клопотання про арешт майна. В судовому засіданні така постанова слідчим також надана не була.

Посилання слідчого на скорочені терміни підготовки матеріалів в суд, не приймаються слідчим суддею до уваги і не свідчать про законність дій органу досудового розслідування.

Визначення прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку (огляду) належить до повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування) (постанова ККС ВС від 07.10.2020 у справі № 725/1199/19).

Докази, отриманіпід час огляду та обшуку, які були проведені з порушенням правил, передбачених КПК України, недопустимими (постанова ККС ВС від 23.05.2018 у справі № 159/451/16-к).

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, долучені до клопотання документи не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а також значення вилученого майна для даного кримінального провадження та законність такого вилучення.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а :

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 12 червня 2023 року о 12 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1