Справа №293/279/20
Провадження №1-кп/293/85/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000017 від 10.01.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

05 грудня 2019 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував поблизу зупинки громадського транспорту, що по вулиці Лермонтова в селі Новосілка Черняхівського району Житомирської області. В цей час повз нього проходив раніше знайомий йому ОСОБА_5 та тримаючи у своїх руках мобільний телефон попросив у ОСОБА_4 про допомогу з проведення банківської операції за допомогою мобільного телефону. Закінчивши розмову з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 поклав свій мобільний телефон у ліву зовнішню кишеню куртки, та пішов у потрібному йому напрямку по вул. Лермонтова с. Новосілка.

Побачивши, що ОСОБА_5 поклав мобільний телефон у зовнішню кишеню куртки, в цей час, день та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону Xiaomi Redmi 6А, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 на своєму автомобілі поїхав вслід за ОСОБА_5 . Наздогнавши ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, зупинився та підійшов до ОСОБА_5 .

В ході розмови, перебуваючи на достатньо близькій відстані ОСОБА_4 під приводом попрощатись, своєю правою рукою обхопив за праву руку ОСОБА_5 та притиснув його корпус тіла до себе. Одночасно, своєю вільною лівою рукою, ОСОБА_4 непомітно витяг із лівої кишені куртки ОСОБА_5 мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 вартістю 2212,64 грн, в корпусі чорного кольору та поклав його до кишені своєї куртки. Таким чином, ОСОБА_4 таємно викравши мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А, утримуючи його при собі, місце вчинення злочину залишив та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріального збитку на загальну суму 2212,64 грн.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що в кінці 2019 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи біля автобусної зупинки, побачив свого знайомого ОСОБА_5 , на прохання якого допоміг провести банківську операцію за допомогою його мобільного телефону. Після цього він вирішив викрасти вказаний телефон, наздогнав ОСОБА_5 та під час рукостискання непомітно рукою з кишені куртки ОСОБА_5 витяг мобільний телефон, поклав собі до кишені та поїхав додому. Надалі вказаний телефон був вилучений співробітниками поліції.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом цього злочину.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 є молодою особою, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, судом також враховано інші дані про особу обвинуваченого, які характеризують його поведінку в суспільстві. Так, обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; раніше судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується добре, спосіб життя (не одружений, не працює), позицію прокурора щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправниих дій.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим був оголошений в розшук, та судом неодноразово застосовувались до обвинуваченого приводи до суду, що певною мірою характеризує обвинуваченого з негативної сторони; раніше судимий вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вказаного вироку щодо нього.

Враховуючи викладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 185 КК України. Даний вирок суду необхідно виконувати окремо від вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 .

Дане покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 6А» 2GB RAM 16 GB ROM ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з наявною в ньому сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 ; захисний корпус на мобільний телефон чорного кольору, два слоти, один з яких ємкістю на 2 одиниці, другий слот ємкістю на одну одиницю, чорного кольору - що зберігаються в Черняхівському ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, - повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України у розмірі 1570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн.

Даний вирок суду виконувати окремо від вироку Черняхівського районного суду Житомирської області від 02.03.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 .

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1