КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ВКПФ «Удача і КО», на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000150,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2023 року за ч. 1 ст.111-2 КК України та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ВКПФ «Удача і КО» (, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, місто Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 55), а саме:

- IBAN НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 ;

- IBAN НОМЕР_3 , рахунок НОМЕР_4 , відкриті в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , м. Київ, вул. Госпітальна, 12г)

Слідчий суддя керуючись вимогами ст. 170 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні прокурора правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на банківських рахунках, дійшов висновку про його задоволення, оскільки останнє відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на рахунки ТОВ. Водночас, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України, не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт на грошові кошти.Вказує, що органом досудового розслідування не було надано доказів, що грошові кошти, які опубліковуються на банківських рахунках є предметом кримінального правопорушення, моглизберегти на собі сліди злочину та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у даному кримінальному провадженні. Також зазначає апелянт про те, що в даному кримінальному провадженні відсутня підозра та відносно осіб ВКПФ «Удача і КО» не проводиться досудове розслідування. При цьому апелянт вказує, що застосування даного виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, порушує права власника. Окрім того апелянт вказує і на порушення правил підсудності розгляду клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційні вимоги, пояснення прокурора, який не погодився з доводами апеляційної скарги та вважає ухвалу слідчого судді законною, вивчивши матеріали судової справи за клопотанням прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 від 14.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що в період з початку збройної агресії Російської Федерації проти України по теперішній час ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та інші громадяни України, з метою завдання шкоди Україні, використовуючи ряд підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності, зареєстрованих як на території України, так і на території РФ, вчиняють умисні дії на допомогу державі-агресору (пособництво), а саме здійснюють постачання продукції на користь держави-агресора та, шляхом відрахування податкових платежів до федерального бюджету Російської федерації, здійснюють фінансування оборонного комплексу держави-агресора, що призводить до нарощування військового потенціалу Російської федерації проти України.

Згідно з відповідями ГУ «І» ДЗНД СБ України №5/7/4/1-14054 від 01.06.2023 встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у своїй протиправній діяльності використовують банківські рахунки підконтрольних їм українських підприємств, зокрема: ВКПФ «Удача і КО» (, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, місто Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 55).

Під час досудового розслідування встановлено, що за період з 24.02.2022 по теперішній час використовуються банківські рахунки ВКПФ «Удача і КО» (), відкритих в АТ «Державний ощадний банк» (далі - АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , м. Київ, вул. Госпітальна, 12г)

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ВКПФ «Удача і КО», оскільки є підстави вважати, що діяльність зазначеної юридичної особи на цей час може бути спрямована на заподіяння шкоди обороноздатності та економічній безпеці України, а також на надання допомоги російській федерації у проведенні підривної діяльності проти України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ст. 98 КПК України та є метою забезпечення збереження речових доказів

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку. Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що постановою органу досудового розслідування від 19.06.2023 року, майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000150.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на майно, з метою його збереження, оскільки за матеріалами доданими до клопотання вищезазначене майно (грошові кошти) можуть використовуватись для виведення активів на територію РФ, а тому являються предметом вчинення кримінального правопорушення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував, що вищезазначене товариство здійснює реальну діяльність та сплачує податки на території України і не має ніякого відношення до кримінального провадження, яке розслідується, то вони на думку колегії суддів є не переконливими та дана обставина підлягає перевірці під час досудового розслідування.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянта щодо порушення територіальної підсудності розгляду даного клопотання та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки за дорученням процесуального керівника у даному кримінальному провадженні слідчому, який входить в групу слідчих відділу ГСУ СБУ та здійснює досудове розслідування, було доручено передати клопотання до Шевченківського районного суду міста Києва, тобто за місцем розташування органу досудового розслідування.

За таких обставин, посилання апелянта на відсутність будь-яких правових підстав для накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000150 не може прийматися до уваги.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170- 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 червня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2023 року за ч. 1 ст.111-2 КК України та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ВКПФ «Удача і КО» - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ВКПФ «Удача і КО»- без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4536/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер № 761/22558/23-к