УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001305 від 22.09.2022

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001305 від 22.09.2022.

Клопотання мотивоване тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 22.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке перебуває у провадженні другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає, що службові особи державних підприємств «Український центр «Безпека», «Жулянський машинобудівний завод «Візар», зловживаючи своїм службовим становищем, у період з жовтня по грудень 2021 року, за попередньою змовою між собою та зі службовими особами ТОВ «Варітек» вчинили умисні дії з придбання державним підприємством «Жулянський машинобудівний завод «Візар» токарного верстату з числовим програмним керуванням моделі «Lynx 2100LYB Doosan» у ТОВ «Варітек» за умисно завищеною вартістю, що призвело до розтрати бюджетних коштів в особливо великих розмірах.

Так, 07.06.2023 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2023 проведено обшук домоволодіння за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Турбінний узвіз, будинок 4, яке використовується ТОВ «Варітек», під час якого, серед іншого виявлено та вилучено купюри зовні схожі на грошові кошти, банківські картки з конвертами де вказані коди від карток та ряд документів.

08.06.2023 винесено постанови про визнання речовими доказами та долучено до кримінального провадження документи укладені між ТОВ «Варітек» та АО «Фінекс», банківські картки з конвертами де вказані коди від карток, купюри зовні схожі на грошові кошти, а саме гривні у сумі 1 043 987 (один мільйон соток три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім), що вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав в ньому наведених, зазначив, що на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук під час якого вилучено майно, яке визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні, просив клопотання задовольнити та накласти арешт на вилучено в ході проведення обшуку майно оскільки воно має доказове значення в даному кримінальному провадження.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ухвалою суду надано дозвіл на відшукання бухгалтерських документів, однак під час проведення обшуку вилучено грошові кошти, банківські картки з кодами доступу до них, документацію яка не відповідає періоду і фактам викладених в ухвалі суду, вказав, що виявлені в ході обшуку грошові кошти не мають жодного відношення до грошових коштів здобутих злочинним шляхом, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з відсутністю потреби у накладені арешту, а також долучив додаткові документи.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, документи, що долучено в судовому засіданні, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 22.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке перебуває у провадженні другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2023 надано дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується ТОВ «Варітек» (), приміщення домоволодіння на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

07.06.2023 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.05.2023 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке використовується ТОВ «Варітек», під час якого, серед іншого виявлено та вилучено купюри зовні схожі на грошові кошти, а саме гривні у сумі 1 043 987 (один мільйон соток три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім), банківські картки з конвертами де вказані коди від карток та документи, які 08.06.2023 постановами детектива другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_6 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень прокурора про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Прокурор заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Крім того, наявні у розпорядженні суду матеріали клопотання містять докази, що майно, яке вилучено під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Турбінний узвіз, будинок 4, яке використовується ТОВ «Варітек» (), може бути здобути внаслідок вчинення кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, з урахуванням обставин, які є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні і які потребують доказуванню, тобто виявлене та вилучене майно відповідає ознакам речових доказів і має доказове значення в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, майно, що вилучено під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Турбінний узвіз, будинок 4, яке використовується ТОВ «Варітек» (), відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене можна дійти висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, а також воно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання прокурора слідчою суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 07.06.2023 згідно протоколу в ході проведення обшуку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Турбінний узвіз, будинок 4, яке використовується ТОВ «ВАРІТЕК», а саме:

-купюри зовні схожі на грошові кошти, а саме гривні у сумі 1 043 987 (один мільйон соток три тисячі дев`ятсот вісімдесят сім);

-банківські картки з конвертами де вказані коди від карток із наступними номерами:

НОМЕР_2 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_7 ;

НОМЕР_3 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_8 ;

НОМЕР_4 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_9 , TOV Varius;

НОМЕР_5 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_7 ;

НОМЕР_6 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_8 ;

НОМЕР_7 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_9 , TOV Varius;

НОМЕР_8 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_8 ;

НОМЕР_9 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_7 ;

НОМЕР_10 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_10 ;

НОМЕР_11 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_11 ;

НОМЕР_12 , видана Ukr exim bank, на ім`я ОСОБА_12 ;

НОМЕР_13 , видана АТ КБ «ПриватБанк», Universal;

-акт №2 прийому-передачі документів від 07.02.2023 р., укладений між АО «ФІНЕКС» з ТОВ «ВАРІТЕК» щодо прийняття для здійснення правового аналізу АО «ФІНЕКС» господарських договорів та первинних документів ТОВ «ВАРІТЕК» на 1 арк.;

-акт прийому-передачі документів №1 від 07.02.2023 р., укладений між АО «ФІНЕКС» з ТОВ «ВАРІТЕК» щодо прийняття для здійснення правового аналізу АО «Фінекс» господарських договорів та первинних документів ТОВ «ВАРІТЕК» на 1 арк.;

-опис справ переданих на зберігання за період з 01.01.2014 по 31.12.2018, від 28.02.2019 (додаток до договору №01/02/19-001 від 01.02.2019 р.) укладений між АО «ФІНЕКС» та ТОВ «ВАРІТЕК» на 11 арк.;

-договір №01/02/19-001 про правову допомогу від 01.02.2019, укладений між АО «ФІНЕКС» та ТОВ «ВАРІТЕК» на 2 арк.;

-договір про правове обслуговування №25/02/19-001 від 25.02.2019 укладений між АО «ФІНЕКС» та ТОВ «ВАРІТЕК» на 2 арк.;

-акт прийому-передачі документів від 25.02.2019 р., укладений між АО «ФІНЕКС» з ТОВ «ВАРІТЕК» щодо прийняття для здійснення правового аналізу АО «ФІНЕКС» договорів купівлі-продажу ТОВ «ВАРІТЕК» на 2 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга

Слідча суддя Антоніна КВАША