Справа № 163/1309/22 Провадження №11-кп/802/326/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року місто Луцьк Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Куснище Любомльського району Волинської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, середньої-спеціальної освітою, неодружений, студент ВСП «Горохівський фаховий коледж ЛНУП», раніше не судимий,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно покарання ОСОБА_7 призначено у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вироком вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він на початку червня 2022 року, точної дати та часу досудовим слідством не встановлено, на автостанції міста Ковель, що за адресою: вулиця Лесі Українки, 40 міста Ковель Волинської області, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи про виготовлення підробленого посвідчення водія, і, діючи в пособництві, надав свої паспортні дані, свою фотокартку, та дані картки платника податків. У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виготовила з використанням пристрою з термосублімаційним способом друку підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 категорії А1, А, В1, В, С1, С ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_7 та з його фотокарткою. 28 червня 2022 року ОСОБА_7 отримав підроблене посвідчення водія в селі Вишнів Ковельського району, яке невстановлена особа передала маршрутним таксі, попередньо отримавши від ОСОБА_7 розрахунок у сумі 19000 гривень переказом грошових коштів на банківський рахунок, реквізити якого надала невстановлена особа.

Крім цього, ОСОБА_7 близько 17:53 години 17 липня 2022 року на стаціонарному блок-посту поліції «Бар`єр 14», що на автодорозі Т 03-02, використав завідомо підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , яке пред`явив поліцейському під час перевірки документів.

Таким чином, ОСОБА_7 здійснив пособництво у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яке має право видавати таке посвідчення і яке надає права, з метою його власного використання, та використав завідомо підроблене посвідчення водія, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

У поданій скарзі прокурор у кримінальному провадженні вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого. Стверджує, що суд неповною мірою дослідив та дав оцінку наявним доказам, зокрема, показанням обвинуваченого, який частково визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, та протоколу огляду місця події, а відтак неправильно прийшов до висновку про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 з ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, що призвело до призначення більш м`якого покарання. Просить повторно допитати обвинуваченого, дослідити протокол огляду місця події, вирок суду першої інстанції скасувати, визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України 2 роки обмеження волі та звільнити ОСОБА_7 , на підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання з випробовуванням.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка подану апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили залишити вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа та доведеність його винуватості у вчиненні даного проступку, ґрунтуються на зібраних у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку та перевірених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну юридичну оцінку, і які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, що по суті не заперечується і у поданій прокурором апеляційній скарзі.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його пособником, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні умисного кримінального правопорушення.

Статтею 27 КК України визначено види співучасників, зокрема ч. ч. 2, 5 ст. 27 КК України зазначає, що виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами кримінального правопорушення безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, що відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності за скоєне, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене цим Кодексом. Пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Крім того, ч. 2 ст. 28 КК України передбачає, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

У даному кримінальному провадженні обвинуваченому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, за підроблення офіційного документа, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто, якщо підроблення документа вчиняють дві і більше особи.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав свою вину за інкримінованим йому обвинуваченням, при цьому зазначив, що 28 червня 2022 року на автостанції в м. Ковель до нього підійшла невідома особа, запитала чи не потрібні права водія, які можна отримати швидко без навчання і здачі іспитів за 19000 грн. Через додаток «Телеграм» він відправив фото паспорта та інші документи. Забрав посвідчення на зупинці в с. Вишнів. Особистої участі в підробці посвідчення не приймав. Хто, в який спосіб, коли та за допомогою чого виготовлялось посвідчення не знає.

З протоколу огляду місця події від 17 липня 2022 року встановлено, що в селі Куснище Ковельського району виявлено і вилучено посвідчення водія виданого 25.06.2022 ТСЦ8044 серійний номер НОМЕР_2 , яке постановою про визнання документів та визнання місця його зберігання від 17.07.2022 визнано документом у кримінальному провадженні №0000182, яке підтверджує обставини вчинення інкримінованого правопорушення.

Тобто ОСОБА_7 , до початку кримінального правопорушення домовився із невстановленою особою про його вчинення, надав засоби для вчинення кримінального правопорушення, заздалегідь пообіцяв придбати підроблений документ.

Тому, при кваліфікацій дій ОСОБА_7 по даного епізоду, органом досудового розслідування цілком законно зазначено про його вчинення обвинуваченим за попередньою змовою групою осіб, тобто за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з доводами скарги прокурора, у зв`язку з чим скасовує в цій частині вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та правильно кваліфікує дії обвинуваченого, як просить прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Зі змісту ст.69 КК України вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може перейти до іншого більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд, у відповідності із ст.65 КК України враховує те, що вчинені ним злочини, у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та нетяжкого злочину, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, навчається, позитивно характеризується.

До обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає правильним залишите призначене ОСОБА_7 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та призначити за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, та остаточне до відбуття покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Апеляційний суд, вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є законним та справедливим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Любомльського районного суду Волинської області від 24 січня 2023 року відносно ОСОБА_7 , скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий

Судді