Провадження № 1-кс/947/8180/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біляївка Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, інспектора-снайпера першої групи комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді інспектора - снайпера першої групи комендантського відділення ІНФОРМАЦІЯ_2, у військовому звані «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання після вживання алкогольних напоїв вирішив вчинити зґвалтування, 08.03.2023 о 17 год. 00 хв. прийшовши до дитячого майданчика, який знаходився на вулиці Степова с. Мирне Одеської області та побачивши раніше невідому йому ОСОБА_7 , яка відпочивала з друзями, вирішив її зґвалтувати. Схопив її та почав тягти за собою з метою знаходження безлюдного місце на території занедбаних споруд, яке виключить викриття його дій сторонніми особами, свідомо використовуючи вплив на малолітню ОСОБА_7 особливо вразливу щодо неї ситуацію, неспроможності чинити опір та залежного становища, неодноразово спричинивши тілесні ушкодження різних частин тіла шляхом вчинення фізичних дій, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 не досягла чотирнадцяти років, повалив її з ніг та почав вчиняти що до неї дії сексуального характеру, шляхом оголення своїх статевого органу, демонстрації його потерпілій при цьому намагаючись зняти з неї штани та спідню білизну, однак довести свої злочинні дії та вступити в статеві зносини з потерпілою ОСОБА_7 , не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки, до місця вчинення злочину підбігли перехожі і він змушений був втікати

За викладених обставин, 29.03.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Наразі відносно підозрюваного ОСОБА_5 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого спливає 29.06.2023 року.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що її підзахисний має міцні соціальні зв`язки, так як одружений, має постійне місце проживання та місце роботи. Не порушує свої процесуальні обов`язки. За місцем служби характеризується з позитивної сторони. Клопотання на думку захисника є необґрунтованим, а тому вона просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний з пред`явленою йому підозрою не погодився та зазначив, що слідчим досудове розслідування проводиться неефективно, з боку потерпілої сторони на нього здійснюється тиск. Просив не продовжувати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Стороною обвинувачення було порушено вказаний строк при подачі клопотання, при цьому слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 в клопотанні не зазначено обставини, що перешкоджали подати клопотання до суду та не долучено жодних доказів, які свідчать про поважність пропуску строку на звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, прокурором завчасно було погоджено клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , проте слідчим дане клопотання подано до суду з порушенням строку, визначеного у ч. 1 ст. 199 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя, звертаючи увагу на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає, вважає за можливе розглянути клопотання сторони обвинувачення подане з порушенням строків, встановлених ч. 1 ст. 199 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу процесуального керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в рамках кримінального провадження на порушення слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 строку на подачу клопотання про продовження строку тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину без належного обґрунтування пропущення такого строку.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 29.03.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, слідчим суддею встановлено, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, доданими в обґрунтування клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 10.03.2023 року; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 10.03.2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 від 10.03.2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 23.03.2023 року; довідкою з «Біляївської багатопрофільної лікарні БМР» виданої ОСОБА_7 від 08.03.2023 року; висновком експерта № 134-23/2023 судово - медичної експертизи неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 09.03.2023 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 10.03.2023 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 10.03.2023 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 13.03.2023 року; довідкою з «Біляївської багатопрофільної лікарні БМР» виданої ОСОБА_10 від 08.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.03.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 29.04.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 03.05.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 05.05.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 05.05.2023 року.

На підставі зазначеного, слідчий суддя суд вважає, що надані прокурором докази на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України та відхиляє заперечення сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої підозри.

Крім того, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри перевірялася слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно останнього.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 29.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.05.2023 року без визначення розміру застави, строк дії якого 25.05.2023 року було продовжено до 29.06.2023 року, включно.

22.05.2023 року постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону було продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінального провадженні було продовжено до трьох місяців, а саме: до 29.06.2023 року, включно.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.06.2023 року строк досудового розслідування у кримінального провадженні було продовженодо чотирьох місяців, а саме: до 29.07.2023 року, включно

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 спливає 29.06.2023 року, а завершити досудове розслідування не видається за можливе з об`єктивний причин, прокурор просить продовжити останньому строк дії запобіжного заходу посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, з огляду на суспільно-небезпечний характер імовірно вчиненого кримінального правопорушення його наслідки, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати.

Крім того, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані свідків та потерпілої, які є неповнолітніми та з поясненнями яких він не погоджується, він може на них впливати шляхом їх залякування чи іншим чином з метою зміни ними показів в подальшому, так, як жодного свідка та потерпілу не допитано у судовому засіданні за правилами судового розгляду, а тому слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на потерпілу та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Інші ризики, зазначені у клопотанні сторони обвинувачення не встановлювалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , свого підтвердження не знайшли під час розгляду клопотання та визнаються слідчим суддею формально наведеними стороною обвинувачення.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 неможливо через тривалість проведення призначених експертиз та необхідність отримання висновків експертів для остаточної кваліфікації дій підозрюваного.

На підставі чого, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження строку застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження дії відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій та дочекатися висновки призначених експертиз, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000069 від 09.03.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29.07.2023 року, включно, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1