№566/567/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року смт Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування про проведення слідчої дії (слідчого експерименту) у кримінальному провадженні №0000069, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали у кримінальному провадженні №0000069, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні, 15 червня 2023 року, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій (слідчого експерименту) у кримінальному провадженні №0000069, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, зметою перевірки і уточнення показів свідка ОСОБА_9 , одержаних під час судового розгляду кримінального провадження №0000069, а відтак доручити СВ ВП №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області провести слідчу дію слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , яким відтворити дії потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , обстановку та обставини події, яка відбулась 24 квітня 2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, в селі Ярославичі Дубенського району Рівненської області біля будівлі кафе «Сотка», відтворивши умови, в яких подія відбувалася в дійсності, з обов`язковим відеозаписом слідчої дії та з обов`язковою участю у проведенні цієї слідчої дії обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , судово-медичного експерта Рівненського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої - ОСОБА_8 .

Прокурор, потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 , не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000069, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК Українипідставним та підлягаючим до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 3-5 ст.333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.

В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.

25 квітня 2022 року слідчим СВ ВП №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України та розпочато досудове розслідування.

Під час досудового розслідування, слідчим органу досудового розслідування були проведені слідчі та інші процесуальні дії, а також прийняті процесуальні рішення, в тому числі вручено повідомлення про підозру, за наслідками яких був складений обвинувальний акт, затверджений прокурором, в якому слідчий остаточно сформував обвинувачення неповнолітньому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення були надані суду докази, які, на її думку, є належними та допустимими засобами доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та іншим обставинам, які мають значення для доведення участі обвинуваченого у вчиненні злочинів і серед яких, є протокол допиту свідка ОСОБА_9 .

Доказами, як передбачено ст. 84 КПК України, в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В ході судового розгляду було допитано ряд свідків обвинувачення, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 тощо.

14 червня 2023 року свідок ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні показала, що 24 квітня 2022 року, приблизно о 22 годині, вона разом із ОСОБА_4 перебували біля будівлі кафе «Сотка» в селі Ярославичі Дубенського району Рівненської області та спілкувалися. Неподалік від них знаходилися ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та інші особи. В цей час до неї та до ОСОБА_4 підійшов з ліхтариком потерпілий ОСОБА_10 і, виражаючись нецензурними словами, запитав, що вони тут роблять. Після цього дістав з карману ножа, приставив його до шиї (біля сонної артерії) ОСОБА_4 і запитав, чому останній не на війні, хай йде на фронт. ОСОБА_4 відповів, що він неповнолітній, що його час прийде та попросив забрати ножа від шиї. Однак потерпілий ОСОБА_10 продовжував утримувати ніж біля шиї ОСОБА_4 . ОСОБА_4 стояв та не провокував потерпілого, говорив з ним чемно. Знаючи потерпілого, вона попросила у нього вибачення та сказала, що їх тут зараз не буде. Також попросила забрати ніж від шиї ОСОБА_4 . Потерпілий забрав ніж від шиї ОСОБА_4 , сказав, щоб вона йшла до нього і почав сам йти до неї з ножем у руках. Вона злякалася, почала втікати до місця, де знаходилися ОСОБА_20 та інші хлопці, та кричати про допомогу, зокрема й про те, що у ОСОБА_10 є ніж. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_21 і наніс удар ножем у скроневу ділянку обличчя. ОСОБА_20 вибив ніж з рук потерпілого ОСОБА_10 , "заламав" його за руки та поклав на землю. Після цього вона пішла з місця події і не бачила, що відбувалося далі.

З огляду на те, що жоден із раніше допитаних свідків, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 не повідомляли суду про обставини і протиправну поведінку потерпілого ОСОБА_10 відносно неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які передували нанесенню йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, то покази свідка ОСОБА_9 можуть вказувати на те, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 , за наявності відповідних фізіологічного та юридичних критеріїв, міг перебувати під час вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання або вчинити злочин з перевищенням меж необхідної оборони.

На запитання захисника до свідка ОСОБА_9 чи проводився з нею слідчий експеримент на місці події, свідок відповіла, що не проводився. Як було з`ясовано в ході допиту вказаного свідка, вона не перебуває в будь-яких родинних, близьких чи навпаки в неприязних відносинах з обвинуваченим та потерпілою, однак перебуває в дружніх стосунках саме з потерпілою ОСОБА_7 , а тому підстав ставитися скептично до наданих нею показань немає. З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається, що, дійсно, така слідча дія як слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 не проводилася.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, які випливають зі змісту положення ст. 18 КПК України, що гарантує свободу від самовикриття, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Зі змісту п. 3.2 рішення Конституційного Суду №12-рп/2011 від 20.10.2011 у справі за №1-31/2011 убачається, що: «…Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом" дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо…»

Верховний суд України в п. п. 19, 20 Постанови Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року за № 9, роз`яснив судам, що визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Також, в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» від 30 травня 1997 року за № X, було роз`яснено судам, що згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органи попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

В іншій Постанові Пленуму «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» від 11 лютого 2005 року за № X, Верховний суд України в п. п. 3, 11 якої роз`яснив судам, що допущені при вчиненні окремих слідчих чи процесуальних дій порушення закону, що призвели до ущемлення прав та інтересів учасників процесу, за наявності відповідних підстав мають тягти визнання доказів недопустимими. Звернути увагу судів на те, що їхні висновки не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих із порушенням процесуального порядку збирання останніх, а також на матеріалах досудового слідства, які не перевірені в судовому засіданні.

При цьому, ч.2 ст. 9 КПК України, зобов`язує слідчого та прокурора, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства

Суд, керуючись положенням ч.6 ст. 22 КПК України, зберігає об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторона захисту на рівні зі стороною обвинувачення наділена правами збирати та подавати суду свої докази і доведення перед судом їх переконливості, що випливає зі змісту загальних засад кримінального судочинства, принципи та гарантії дотримання яких закріплені в ст. ст. 20, 22 КПК України

При цьому, ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантує право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Верховний суд України в п. 10 Постанови Пленуму «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року за № 9, звернув увагу всіх судів на те, що конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (ст.129 Конституції) зобов`язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав.

Таким чином, оскільки показання свідка ОСОБА_9 не були перевірені та уточнені шляхом проведення з нею слідчого експерименту на місці події, з метою перевірки і уточнень відомостей, які містяться в показаннях вказаного свідка, і які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, зокрема, надання стороною захисту доказів, які свідчать про невинуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і такі обставини не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, окрім проведення слідчого експерименту як слідчою дією, повноваження на проведення якої надано лише слідчому, а тому необхідно доручити слідчому відділенню ВП №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області провести слідчу дію слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 в порядку передбаченому ст.240 КПК України.

Обставини, які матимуть істотне значення і можуть бути встановлені шляхом проведення слідчого експерименту є: встановлення ймовірності заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 внаслідок власної активної протиправної поведінки потерпілого тощо.

Отримані в результаті проведення слідчого експерименту фактичні дані та відомості, також матимуть для сторони захисту істотне значення, в першу чергу, для можливого призначення і проведення: додаткової судово-медичної експертизи механізму виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 ; судової психіатричної експертизи на предмет ймовірного перебування обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 під час вчинення злочину в стані афекту тощо.

Висновками таких експертиз можуть бути з`ясовані обставини, які матимуть значення для правильного вирішення кримінального провадження, зокрема, чи винен обвинувачений в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок яких останній помер, чи інше злочин вчинено обвинуваченим із перевищенням меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання тощо.

На підставі викладеного

керуючись ч.ч.3-5 ст.333, ст.ст. 86, 87, 89, 240, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задоволити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про доручення органу досудового розслідування про проведення слідчої дії (слідчого експерименту) у кримінальному провадженні №0000069, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 квітня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Доручити СВ ВП №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області провести слідчу дію слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_9 , яким відтворити дії потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_11 , обстановку та обставини події, яка відбулась 24 квітня 2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин в селі Ярославичі Дубенського району Рівненської області біля будівлі кафе «Сотка», відтворивши умови, в яких подія відбувалася в дійсності, з обов`язковим відеозаписом слідчої дії та з обов`язковою участю у проведенні цієї слідчої дії обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , судово-медичного експерта Рівненського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 .

Слідчий експеримент провести та надати до суду відповідні матеріали в строк до 10 год.00 хв. 01 серпня 2023 року.

Роз`яснити, що відповідно до ст.382 КК України за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - передбачена кримінальна відповідальність.

Копію ухвали направити в СВ відділення поліції №1 Дубенського РВП ГУНП Головного управління Національної поліції України в Рівненській області для виконання.

Копію ухвали направити прокурору Млинівського відділення Дубенської окружної прокуратури Рівненської області, для контролю за виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1