Справа № 751/6660/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/362/23
Категорія - інші скарги. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника - адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на дії медичної частини Чернігівського слідчого ізолятора, в якій він просить зобов`язати лікаря ОСОБА_9 направити його на МСЕК для встановлення групи інвалідності. Рішення слідчого судді аргументоване тим, що заявником не оскаржуються рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади чи службової особи, а висловлено незгоду виключно з мотивами наведеними в інформаційному листі медичної установи, що виходить за межі повноважень слідчого судді, визначених КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну та не обґрунтовану, зобов`язати медичну частину слідчого ізолятора м. Чернігова та лікаря ОСОБА_10 направити його на комісію МСЕК для встановлення групи інвалідності, тобто задовольнити його вимоги, про які він заявляв у своїй скарзі.

Аргументує тим, що судовий розгляд відбувався без його участі та участі його захисника, що є грубим порушенням його права на захист.

Крім того, в ухвалі вказано, що у скарзі ним не було зазначено, що він оскаржує дії лікаря ОСОБА_10 , який незаконно відмовив йому в проходженні комісії МСЕК, що не відповідає дійсності та є фальсифікацією з боку суду, оскільки у вступній частині ухвали вказано, що саме ним оскаржується.

Висновки, викладені в ухвалі суду є суперечливими, адже у вступній частині ухвали вказано причини його звернення, а в резолютивній частині ці ж причини вже спростовуються, чим грубо порушені вимоги ст. 206 КПК України та ст. 55 Конституції України.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який вважав скаргу безпідставною та необґрунтованою, звернув увагу на те, що в листі лікарем роз`яснено за яких умов та підстав заявник може бути направлений на комісію МСЕК, без виконання цих вимог в огляді комісією буде відмовлено, тобто заявником фактично висловлено незгоду з доводами лікаря, що не може вважатись його бездіяльністю, у зв`язку з чим рішення слідчого судді відповідає вимогам КПК України, дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає подану апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Доводи ОСОБА_8 про те, що при розгляді його скарги слідчим суддею були допущені порушення його права на захист не приймаються до уваги, оскільки слідчим суддею провадження за скаргою засудженого не відкривалось, судовий розгляд не проводився, вирішувалось лише питання про можливість відкриття провадження та призначення судового розгляду, що відповідно до положень ст. 304 КПК України вирішується слідчим суддею одноособово без виклику чи повідомлення сторін.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі.

Згідно ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взятих під варту, медичним обслуговуванням.

Статтею 206 КПК України визначені загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини.

Так, ч. 1ст. 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тобто, положеннями вищевказаної статті кримінального процесуального закону регламентовані загальні обов`язки судді, щодо захисту прав людини, зобов`язано його забезпечити додержання прав особи, взятої під варту, в частині надання їй належної медичної допомоги, а ст. 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини та громадянина у випадку їх порушення захищатимуться саме судом.

Однак чинний КПК не містить порядку оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності працівника слідчого ізолятора.

Так, Чернігівською міською медичною частиною Філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області за № 833/чг-23 від 28 червня 2023 року, за підписом лікаря ОСОБА_11 , ОСОБА_8 роз`яснено, що відповідно до Положення про МСЕК (розділ IV пункт 23) експертиза проводиться після повного та всебічного обстеження, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу, соціально-психологічного діагнозу, професійно-трудового прогнозу, одержання результатів відновного лікування, соціально-трудової реабілітації та інших даних, що підтверджують стійкий або необоротний характер захворювання.

Дані матеріали в медичній документації ОСОБА_8 відсутні.

Відповідно до спільного наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року №1348/5/572 визначений Порядок проведення медико-соціальної експертизи засуджених.

Отже, ОСОБА_8 було роз`яснено, що при наявності законних підстав у засудженого щодо встановлення групи інвалідності, лікарсько-консультативна комісія лікарняного закладу ДКВС складає відповідний висновок. Даний висновок є підставою для звернення до МСЕК за місцем відбування покарання засудженого.

Вимогу засудженого про зобов`язання завідувача Чернігівської міської медичної частини ОСОБА_10 направити його на комісію МСЕК слідчий суддя правильно розцінив, як незгоду з наданою відповіддю.

Так, засудженому був роз`яснений порядок направлення на комісію МСЕК, якому має передувати направлення засудженого до лікарняного закладу ДКВС (за вимогою), де будуть проведені всі необхідні обстеження та визначено законні підстави для призначення первинної групи інвалідності.

При наявності законних підстав у засудженого щодо встановлення групи інвалідності, лікарсько-консультативна комісія лікарняного закладу ДКВС складає відповідний висновок. Саме цей висновок є підставою для звернення до МСЕК за місцем відбування покарання засудженого.

На роз`яснення лікаря засуджений не звернув уваги та не врахував, що спочатку виключно за його зверненням він повинен пройти обстеження в лікарняному закладі ДКВС. Про те, що він проходив таке обстеження та йому було визначено первинну групи інвалідності ні засуджений, ні його захисник не вказують, даних, які б підтверджували цей факт стороною захисту не надано.

Отже, ОСОБА_8 оскаржується саме незгода з визначеним законодавством порядком для вставлення групи інвалідності, не зважаючи на отримані роз`яснення, він не звернувся з вимогою призначити йому обстеження в лікарняному закладі ДКВС, а продовжує вимагати направити його на комісію МСЕК, що є порушенням визначеного законодавством порядку.

Помилковим є переконання апелянта, що він наділений безмежними правами на звернення з будь-якими скаргами, на будь-яку відповідь чи рішення, якому він надасть назву за своїм вибором, оскільки всі питання щодо місця звернення та форми цих звернень чітко регламентовані нині діючим кримінально-процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 оскаржується відповідь завідувача Чернігівської міської медичної частини Чернігівського слідчого ізолятору ОСОБА_10 , та відсутні будь-які доводи засудженого про бездіяльність в діях посадових особі медичної установи, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що вимоги скарги виходять за межі повноважень слідчого судді, які визначені положеннями кримінального процесуального закону, та вірно відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4