Номер провадження: 11-кп/813/271/23
Справа № 492/243/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на вирок Арцизького районного суду Одеської області від 15.09.2021 у кримінальному провадженні №0001387, внесеному до ЄРДР 18.12.2020, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове Арцизького району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 19.05.2011 року за ст.ст. 187 ч. 3, 289 ч. 2, 304 ч. 1, 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі;

- вироком Арцизького районного суду Одеської області від 05.06.2019 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднане покарання призначене вироком Арцизького районного суду Одеської області від 05.06.2019, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Строк відбуття призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахується з 19.12.2020.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК Україниобвинуваченому ОСОБА_8 зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19.12.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 18722,50 грн., моральну шкоду у розмірі 150000 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у загальному розмірі 5139, 21 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 18 грудня 2020 року, у невстановлений час, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, приступив до керування автомобілем марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 , чим допустив порушення вимог п. 2.1.а «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р.).

У подальшому, в зазначений день приблизно о 18:00 годині водій ОСОБА_8 в порушення пунктів 1.5., 2.3. б; 10.1., 12.4., 12.9 б ПДР, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101», з ввімкнутим освітленням передніх фар, у темну пору доби, при достатній видимості, по освітленій вуличними ліхтарями ділянці, по асфальтованому, вологому дорожньому покриттю проїзної частини вулиці Дружби в селі Плоцьке Арцизького району Одеської області, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі руху у протилежних напрямках, з боку с. Виноградівка у напрямку м. Арциз, з невстановленою органами слідства швидкістю.

Будучи неуважним, не переконалася в безпеці свого руху, не врахував дорожню обстановку та стан проїзної частини, свої практичні навички керування транспортними засобами, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, обрав швидкість руху, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля.

Наближаючись до розташованого праворуч за ходом руху будинку №37 по вул. Дружби ОСОБА_8 мав об`єктивну можливість завчасно побачити попереду двох пішоходів-жінок, які рухалися по правому узбіччю, одна біля другої, у попутному з автомобілем напрямку.

Здійснюючи подальший рух, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, та маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, ОСОБА_8 відволікся від керування, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, втратив контроль над керуванням свого транспортного засобу, в результаті чого допустив неконтрольований виїзд свого транспортного засобу за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , яка отримала тілесні ушкодження, від яких настала її смерть.

Після наїзду водій ОСОБА_8 на керованому автомобілі марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця пригоди зник та оперативно розшуковими заходами був встановлений.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним вироком суду захисник ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд кримінального провадження, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки, суд не дав належної оцінки та не врахував, що:

- обвинувачений пояснював, що був осліплений зустрічним транспортом, в результаті чого на крою проїжджій частині дорозі скоїв наїзд на пішохода;

- свідок ОСОБА_12 зазначала, що наїзд на пішохода стався на узбіччі дороги, однак наїзд на пішохода стався на крою проїжджій частині дорозі;

- висновок експертів про можливість уникнути ДТП, проведеного на підставі слідчого експерименту від 19.12.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 , є необ`єктивним, оскільки в момент ДТП свідок ОСОБА_12 та потерпіла ОСОБА_11 знаходилися у стані алкогольного сп`яніння та свідок ОСОБА_12 зазначала, що після ДТП втратила свідомість;

- обвинувачений уїхав з місця ДТП через душевне хвилювання, після чого самостійно попередив працівників поліції про своє місце знаходження.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 подав заперечення на апеляційну скаргу, оскільки вважає, що доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та доказам у кримінальному проваджені, яким на думку захисту судом надана невірна оцінка є безпідставними та не підтверджуються доказами.

Просить апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення не надавали.

Апеляційний суд враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності потерпілої та її представника, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілої та її представника.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 який вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, однак не погоджується в частині скоєння наїзду на узбіччі дороги, надавши відповідну правову оцінку заявленим в апеляційній скарзі доводам і наявним в матеріалах провадження доказам, апеляційний суд доходить наступних висновків.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних в оскаржуваному вироку обставин підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час судового розгляду судом першої інстанції допитані потерпіла ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які надали чіткі та послідовні покази, що в свою чергу підтверджуються дослідженими доказами у справі, представлені стороною обвинувачення та які повністю підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому ним злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України на підставі яких ухвалено обвинувальний вирок.

Так потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду першої інстанції, що ОСОБА_11 , яка загинула внаслідок ДТП, була її матір`ю. 18 грудня 2020 року в 16:00 годин вона приїхала додому. Сусідка почула удар, і сказала, що її матір збила машина. Вона побачила, як машину штовхали чоловіки, вона підбігла, машина завелась і вони хотіли піти, вона схопила одного з чоловіків і зупинила, а обвинувачений поїхав. Потім вона побачила матір і викликала швидку. Медсестра реанімувала її матір, але не допомогла. Чоловіки, які були під час події в машині обвинуваченого, залишились на місці події. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 просила призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов підтримала повністю та просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив суду першої інстанції, що вони з обвинуваченим після роботи їхали додому, в автомобілі було п`ять чоловік. В с. Плоцьк, він знаходився в салоні автомобіля на задньому сидінні та грав в телефоні. Вони їхали не швидко. Видно було добре, фари були ввімкнені, після чого почув удар та вийшов з машини та побачив, що жінка лежить. Обвинувачений кричав, щоб викликали швидку. Потім обвинувачений поїхав, а він відійшов в сторону, бо злякався. Обвинувачений поїхав в сторону м. Арциз. Потім він побачив обвинуваченого у відділенні поліції. Він вважає, що обвинувачений злякався, і тому поїхав з місця події.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду першої інстанції, що вони йшли додому з померлою ОСОБА_11 . Був дощ, вони не могли йти по узбіччю, оскільки там було болото. Вони пішли по краю асфальту та побачили як їхали автомобілі, світло фар горіло у двох автомобілів, тому ми відійшли на узбіччя і в цей момент сталась ДТП. Коли їх вдарив автомобіль, вона втратила свідомість, після чого побачила машину, яка зупинилась і їй хотіли допомогти. Потім вона побачила, що лежить померла. Співробітники поліції приїхали швидко, а швидка довго їхала. Вона не бачила обвинуваченого та його автомобіль, тому що була без свідомості. На місці дорожньо транспортної пригоди близько 5 метрів був ліхтар.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив суду першої інстанції, що він їхав додому з колегою, було темно. В с. Плоцьк в зустрічному напрямку рухався автомобіль, коли вони розминулись, він боковим зором побачив, що хтось відлетів від машини, погано було видно. Вони побачили жінку, запропонували їй допомогу, вона відмовилась, і питала де кума, було погано видно, вони навіть іншу жінку не бачили одразу. Обвинувачений зупинився на дорозі після удару та питав як, що, потім всі побігли до автомобіля. Обвинувачений навіть спитав, ви п`яні?. Де був автомобіль після дорожньо транспортної пригоди він не пам`ятає. Місце удару було на узбіччі та були деталі від автомобіля. Коли кричали родичі, обвинуваченого вже не було на місці події.

Свідок ОСОБА_19 вказала суду першої інстанції, що він їхав в автомобілі, яким керував обвинувачений. Вони їхали з роботи додому, на дорогу останній майже не дивився, було темно, він жінку на дорозі не бачив, коли збили, тоді побачив. Вони вийшли з автомобіля і обвинувачений кричав, щоб викликали швидку допомогу. Він не постійно дивився на дорогу, всі були стомлені. Фари на автомобілі були увімкнені. Автомобіль вдарив жінку правою частиною. Обвинувачений відійшов від померлої і поїхав, а вони всі залишились на місці. З машини, яка рухалась в зустрічному напрямку вийшли чоловіки, які допомагали постраждалій. Удар був на проїзній частині дороги. Через 15 хвилин після того, як обвинувачений поїхав, обвинувачений зателефонував в питав, чи жива постраждала, чи приїхала на місце події швидка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив суду першої інстанції, що обвинувачений його рідний брат. Він був в машині, та сидів з права ззаду. Під час руху автомобіля він не дивився на дорогу, він зрозумів, що стало холодно в машині і потім зрозумів, що сталось ДТП. Обвинувачений підійшов до померлої, кричав, щоб викликали швидку допомогу і одразу поїхав. Обвинувачений викликав швидку і поїхав, чому, він не знає. Співробітники поліції їх допитували, він сказав, що обвинувачений їде до відділення поліції, щоб співробітники поліції його забрали.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду першої інстанції, що точної дати він не пам`ятає, вони з ОСОБА_8 їхали на автомобілі додому в с. Теплиця з с. Новомиколаївка. В автомобілі було 5 чоловік. Спиртні напої вони не вживали. Він сидів на задньому сидінні автомобіля, а обвинувачений ОСОБА_8 сидів за кермом автомобіля. Приблизно за 2 місяці до дорожньо транспортної пригоди обвинувачений купив автомобіль. Приблизно в 18:00 годині в с. Плоцьк сталася дорожньо транспортна пригода. Водія ніхто не відволікав від керування автомобілем. Свідок на дорогу не дивився, однак він відчув різкий удар в праву сторону автомобіля, коли вийшли з салону автомобіля, то побачили жінку, яка лежала на узбіччі. Обвинувачений кричав, щоб викликали швидку. Викликав швидку інший водій автомобіля, що їхав у зустрічному напрямку. Він на місці дорожньо транспортної пригоди залишився до кінця. Обвинувачений поїхав з місця дорожньо транспортної пригоди на своєму автомобілі в сторону м. Арциз. Додому вони самі доїхали після допиту. Обвинувачений подзвонив ОСОБА_19 , про що вони розмовляли, йому не відомо. З якою швидкістю їхав автомобіль, він не бачив, освітлення на автомобілі було, автомобіль перебував у справному стані.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив суду першої інстанції, що він їхав додому з роботи з ОСОБА_15 , було темно. В с. Плоцьк в зустрічному напрямку рухався автомобіль, коли вони розминулись, водій сказав, що там когось збили. Вони побачили жінок, одній з них запропонували допомогу, інша була непритомна. Свідок ОСОБА_18 викликав швидку допомогу. Обвинувачений через декілька хвилин після ДТП зник. З машини обвинуваченого вийшло декілька чоловік. Сліди від машини були на обочині, приблизно 40 см. від проїжджої частини

При цьому, усі свідки підтвердили той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 здійснив наїзд на ОСОБА_20 , а свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , що місцем удару біло саме узбіччя.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

- витягом з ЄРДР за №0001387 від 18.12.2020 року, згідно якого 18.12.2020 року, приблизно о 18:00 годині, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2101» зеленого кольору, рухався по вул. Дружби в с. Плоцьк, Арцизького району Одеської області, збоку с. Виноградівка в напрямку м. Арциз, де навпроти будинку №41 43 здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які рухалися в попутному напрямку. Після здійснення ДТП водій ОСОБА_8 з місця пригоди зник. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих травм померла на місці пригоди, інший пішохід не постраждала (ЄО Арцизьке ВП 4591);

- випискою ЄО-4591 від 18.12.2020 року;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , згідно якого автомобіль марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 належить ОСОБА_21 ;

- протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 18.12.2020 року та фото таблицею до нього та план-схемою ДТП, згідно якого, місцем проведення огляду є вул. Дружби, 37 с. Плоцьк, Арцизького району Одеської області. На момент огляду транспортного засобу, причетного до ДТП не виявлено, виявлено осип скла від автомобіля, ґудзик від куртки. На узбіччі виявлено труп ОСОБА_11 ;

- протоколом огляду від 19.12.2020 року та фототаблицею до нього, згідно якого на околиці м. Арциз виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 . Зображено пошкоджену передню праву фару автомобіля марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 . Зображене пошкоджене лобове скло автомобіля марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 ;

- висновком експерта №133 від 19.12.2020 року, згідно якого при розтині трупа ОСОБА_11 виявлені наступні тілесні ушкодження: подряпина вище внутрішнього кінця правої надбрівної дуги; садно на переніссі зліва; 2 садна на крилі носу зліва; садно у зовнішнього кута правого ока; синець по задньо-зовнішній поверхні середньої третини правого передпліччя; рана по верхньому краю кульшової кістки зліва, зі слідами розтягуваннями шкіри в кінцях рани, і по верхньому краю лівої і правої лобкової кістки, в паховій складці зліва; з права по задньо -зовнішній і зовнішній поверхні тазу, стегна до колінного суглобу, численні синці більш 50, на рівні кульшового суглобу і нижче, група смугастих синців; синець по внутрішній поверхні верхньої третини правого стегна; синець по внутрішній поверхні середньої третини правого стегна; 7 синців по передньо-внутрішній поверхні нижньої третини правого стегна; 3 синця по внутрішній поверхні правого колінного суглобу; синець по задній поверхні верхньої третини правої гомілки; 6 синців по задній поверхні верхньої третини лівої гомілки; синець по передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки; 4 садна по передній поверхні нижньої третини правої гомілки і гомілково-ступневого суглобу; крововилив під м`яку мозкову оболонку по базальній поверхні в ділянці середньої черепної ямки зліва та з права, навколо стовбуру мозку, та мозочків; розрив зв`язок між 2 та 3 шийним хребцем; перелом грудини на рівні 3 міжреберного проміжку; закритий перелом 2-3-4-5 правих ребер, та 2-3-4-5-6-7-8 лівих ребер і краю реберної дуги по середньо-ключичній лінії; розрив зв`язок і міжхребцевого диску між 8 та 9 грудними хребцями; розрив лобкового симфізу з розходженням кісток; закритий перелом правої лобкової і сідничної кістки; багато-осколковий перелом крижі, з повним відривом крижі від хребта, на рівні між 5 попереком хребцем, і крижею, більш виразний осколковий перелом крижі у місті з`єднання крижі з клубовою кісткою з права, з пошкодженням зв`язок зліва та з права у місті з`єднання крижі з клубовою кісткою; закритий осколковий перелом верхньої третини правого стегна, нижче малого вертлюга, з осколковим перелом великого та малого вертлюга, та шийки правої стегнової кістки; розрив сечового міхура; крововилив під зовнішню оболонку у місця входу і виходу судин серця, під плевру в ділянці кореня легенів. Наявні тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_11 могли утворитися при вказаних у постанові обставинах тобто, удару частинами рухаючогося автомобілю. Численність, масивність, сполученість тілесних ушкоджень, ознаки струсу організму - крововилив під зовнішню оболонку у місця входу і виходу судин серця, під плевру в ділянці кореня легенів, вкладаються в картину травмування пішохода частинами рухаючогося автомобілю. По наявним тілесним ушкодженням можна припустити, ще у момент отримання тілесних ушкоджень постраждала була звернута правою, бічною частиною таза та стегна до пошкоджуючого предмету. Причиною смерті ОСОБА_11 , стала сполучена травма голови, шиї, тулуба, кінцівок і розвинутий травматичний шок, на що вказує: крововилив під м`яку мозкову оболонку; перелом шиї; перелом грудного відділу хребта; переломи грудини, лівих і правих ребер; численні переломи кісток тазу; перелом правої стегнової кістки; малокров`я внутрішніх органів. Смерть ОСОБА_11 , стоїть в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями при ДТП. Наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_11 , отриманими нею при ДТП, згідно п. 2.1.3.е.н.и. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ 1995р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. З акта судово-токсикологічного дослідження 6611/133, в крові від трупа ОСОБА_11 виявлено 3,0%о етилового спирту, що при житті могло відповідати тяжкій алкогольній інтоксикації;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №6611/133 від 29 грудня 2020 року, згідно якого при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_11 в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 3,0%о;

- актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1381 від 23.12.2020 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_11 , відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти В за системою АВО;

- висновком експерта №590 та фототаблицею до нього, згідно якого на одязі (куртці) й взутті (капцях), які належали ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначаються поодинокі пошкодження, характерні для ДТП.

На куртці розташоване наступне:

- на передній поверхні правої полички куртки, з переходом на передню поверхню рукава, в верхніх відділах, визначається пошкодження «1», у вигляді розриву, який міг бути утворений в результаті надмірного перерозтягання тканини;

- на спинці куртки справа, в нижніх відділах, поблизу бічного шва, мається ділянка «2» з поодинокими пошкодженнями, які володіють ознаками різано - рваних і могли бути утворені травмуючим предметом (предметами), який (які) має (мають) гостру ріжучу кромку (кромки) з подальшим надмірним перерозтяганням тканини;

- в правій пахвовій області куртки розташовується пошкодження «3», у вигляді розриву, який міг бути утворений в результаті надмірного перерозтягання тканини, визначити відноситься він до «свіжого» чи ні не представляється можливим.

На капцях розташоване наступне:

- на підошовній поверхні капців визначаються ділянки свіжої стертості, які могли бути утворені внаслідок ковзання по якійсь нерівній шорохуватій поверхні, якою могло бути й дорожнє покриття;

- на підошовній поверхні обох капців, в передніх відділах, маються переривчасті на протязі ділянки свіжої стертості, а також на підошві правого капця, в області зовнішнього краю, в задніх відділах, визначається ділянка свіжої стертості, декілька косо-поперечної орієнтації, які могли бути утворені в результаті ковзання підошов по слідоутворюючій поверхні, з плоскими, неінформативними валиками і борозенками, визначити механізм утворення яких не представляється можливим.

Враховуючи поодинокі пошкодження на одязі (куртці) та наявність неінформативних слідів ковзання на взутті (капцях) пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можна висловитися, що, найімовірніше, в момент первинного контактування з транспортним засобом вона перебувала у вертикальному або близькому до такого положенні, але визначити якою частиною тіла була звернена до нього, а також стояла або рухалася пішохід в момент контактування з транспортним засобом, не представляється можливим через недостатність судово-медичних даних.

На одязі пішохода ОСОБА_11 слідів переїзду колесами автомобіля та волочіння по проїзній частині не виявлено.

- висновком експерта автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «ВАЗ 2101» № НОМЕР_3 від 18 лютого 2021 року та фототаблицею до нього, згідно якого рульове управління автомобіля «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 на момент огляду, а відповідно і на момент ДТП не відповідало вимозі п. 31.4.2. (а) Правил дорожнього руху України, однак знаходилося в працездатному стані. Система освітлення головних фар автомобіля «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 на момент огляду перебувала в технічно несправному стані. Несправність системи освітлення головних фар автомобіля «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 полягала у пошкодженні розсіювача скла правої фари та контактів гніздового з`єднання головки до вусику лампи контакту дальнього світла лівої фари. Обставини, які призвели до утворення цих несправностей, детально описаний у дослідницькій частині. Несправність правої фари виникла в момент настанні даної події. Несправність лівої фари, а саме горіння дальнього світла, виникла в момент довготривалої експлуатації, яку водій міг виявити перед виїздом у ході візуального огляду з`єднання та перевірці горіння лампи у режимі дальнього світла. На момент експертного огляду, а відповідно і на момент ДТП гальмівна система, рульове управління та ходова автомобіля «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 перебували в працездатному стані й могли виконувати задані функції по керуванню автомобілем, а отже були відсутні технічні несправності на досліджуваному автомобілі, які могли б привести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу. Оскільки на досліджуваному автомобілі марки «ВАЗ-2101», р/н НОМЕР_1 на момент ДТП були відсутні технічні несправності (гальмівної системи, рульового управління та ходової частини), які могли б привести до втрати курсової стійкості й керованості даного транспортного засобу, то питання: «Якщо ні, то які причини та час відмови в роботі систем: до чи після ДТП?» та «Чи мав змогу водій своєчасно виявити відмови в роботі зазначених систем автомобіля до настання ДТП?», не вирішувались.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.12.2020 року, схемою та фототаблицею до нього, згідно якого зображено рух пішоходів по узбіччю незадовго до ДТП, свідок ОСОБА_12 показала місце наїзду та їхнє розташування в момент наїзду. Вид за ходом руху автомобіля марки «ВАЗ-2101».

- висновком експерта автотехнічної експертизи обставин та механізму наїзду автомобіля «ВАЗ-2101» на пішохода № НОМЕР_4 від 23 лютого 2021 року, згідно якого водій автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 перед будь якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоду або небезпеки іншим учасникам руху, та рухатися не перевищуючи швидкість руху транспортних засобів в населеному пункті, а також не рухатися по узбіччю, яке не призначено для руху транспортних засобів, що передбачено вимогами п.п. 10.1, 12.4, 12.9 (б) та 1.10 Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.4, 12.9 (б) та 1.10 Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п.п. 10.1 та 1.10 Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість запобігти настанню даної події. Дії водія автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.4, 12.9 (б) та 1.10 Правил дорожнього руху України, однак невідповідність вимогам п.п. 10.1 та 1.10 ПДР створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

- висновком експерта транспортно трасологічної експертизи деталей та слідів і пошкоджень на автомобілі марки «ВАЗ 2101» № НОМЕР_5 від 23 лютого 2021 року та фототаблицею до нього, згідно якого на автомобілі марки «ВАЗ - 2101» р.н. НОМЕР_1 визначається наявність слідів і пошкоджень які можливо віднести до утвору їх у результаті контактування з об`єктом, який не має рівноміцних металу кромок, із залишенням характерних для контактування з тілом людини пологих деформацій. Розподіл зазначених ушкоджень і ступінь їх виваженості характерно для наступного механізму контактування з пішоходом - первинне контактування з передньою фронтальною частиною автомобіля, а саме з переднім бампером, правою передньою фарою, правим переднім крилом та передньою частиною капоту на відстані 0-42 см від правої бічної частини, направленістю спереду назад відносно поздовжньої осі автомобіля, після чого пішохода закидає на капот та верхню частину правого переднього крила автомобіля потім він контактував з правою частиною вітрового скла. Питання відносно куту контактування автомобіля марки «ВАЗ - 2101» р.н. НОМЕР_1 з тілом людини не вирішувалось по причині вказаній в дослідницькій частині. Встановити експертним шляхом місце наїзду автомобіля марки «ВАЗ - 2101» на пішоходів, у вигляді геометричної точки, а відповідно і розташування автомобіля відносно меж проїзної частини дороги, не є можливим по причині відсутності достатньої слідової, однак можна стверджувати, що місце наїзду розташовується безпосередньо перед розташуванням осипу скла автомобіля, а якщо даний слід був залишений колесами автомобілем марки «ВАЗ - 2101» р.н. НОМЕР_1 , то можна стверджувати, що місце наїзду мало місце за межами проїзної частини дороги на правому узбіччі за напрямком руху автомобіля. Частина наданих на дослідження фрагментів скла, які були вилучені з місця події, раніше становили єдине ціле з фрагментами, які лишилися на фарі і були розсіювачем скла правої фари автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_1 .

При цьому відповідно до вищевказаного висновку встановлено, що місце наїзду мало місце за межами проїзної частини дороги на правому узбіччі за напрямком руху автомобіля.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що районний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив зібрані органами досудового розслідування докази, дав їм належну правову оцінку, на підставі чого прийшов до обґрунтованих висновків по суті обвинувачення, з якими погоджується й апеляційний суд, у зв`язку з чим вважає доводи апеляційної скарги про здійснення ОСОБА_8 наїзду на проїзній частині безпідставними.

Доводи сторони захисту про осліплення зустрічним транспортом обвинуваченого та необ`єктивність слідчого експерименту від 19.12.2020 за участю свідка ОСОБА_12 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_8 взагалі не мав права сідати за кермо автомобіля не маючи при цьому посвідчення водія, що свідчить про його злочину недбалість.

Таким чином, обвинуваченим та його захисником відповідно до вимог ст. 412 КПК України, обставини, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення не доведені та апеляційним судом не встановлено.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом із співмешканкою та її дітьми, за місцем проживання характеризується задовільно. Не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога. Згідно повідомлення територіального сервісного центру МВС №5145 ОСОБА_8 посвідчення водія не отримував.

Також суд взяв до уваги дані досудової доповіді, наданої органом пробації, відповідно до яких беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Крім того, районним судом враховано вчинення ОСОБА_8 інкриміновано злочину в період іспитового строку.

З урахуванням вказаних обставин, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій прийшов до висновку, що ОСОБА_8 для його виправлення та запобігання нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, визначивши строк відповідно до вимог ст. 71 КК України.

Апеляційний суд вважає, що призначене районним судом покарання за своїм видом і розміром є законним, достатнім, співрозмірним, справедливим та призначеним у відповідності до вимог ст. 50 та 65 КК України.

Колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування з призначення нового судового розгляду апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалено з дотримання принципу повноти, об`єктивності та всебічності розгляду справи, висновки суду ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а призначене обвинуваченому покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, тому суд вірно призначив покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись статтями 370, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргузахисника обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Арцизького районного суду Одеської області від 15.09.2021 у кримінальному провадженні №0001387, внесеному до ЄРДР 18.12.2020 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4