ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2023 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 126, ч. 3 ст. 186 КК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 30 червня 2023 року включно.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд зважив на відомості про особи обвинувачених, які раніше були засуджені, не мають соціально-стримуючих факторів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати вищевказану ухвалу та змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зазначає, що при продовженні йому запобіжного заходу, суд порушив практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Вказує на рішення ЄСПЛ, які, на його думку, не враховані при продовжені запобіжного заходу. Оспорює наявність ризиків, на які вказав суд першої інстанції. Вважає ризики вказані прокурором безпідставними та недоведеними. При цьому прокурор не довів жодних обґрунтованих підстав, за яких не можливо застосувати до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів. Вказує, що сама по собі тяжкість покарання, яка передбачена санкцією інкримінованої статті, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а повинна розглядатися з іншими обставинами в сукупності. Зазначає, що має постійне місце проживання, де він зареєстрований. Також офіційно одружений та має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження. Вказує, що за власною ініціативою звернувся до правоохоронних органів та повністю визнав свою провину в тому, що скоїв. Також зазначає, що був взятий під варту безпосередньо з лікарні, в якій він знаходився на стаціонарному лікуванні з вогнепальним пораненням. Зазначає, що по факту він є інвалідом, оскільки не має голівки правого плеча, не має частини правої плечової кістки та в м`яких тканинах правого плеча знаходиться значна кількість свинцевої дроби. Права рука взагалі не функціонує, тому він не в змозі виконувати навіть щоденні гігієнічні потреби та змушений просити про допомогу співкамерників, що пригнічує його людську гідність. Вказує, що потребує планової операції та тривалого лікування, що підтверджується висновком лікаря-травматолога.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вищевказану ухвалу та змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою домашній арешт. Зазначає, що при продовженні йому запобіжного заходу, суд порушив практику ЄСПЛ та ст.5 Конвенції. Вказує на рішення ЄСПЛ, які, на його думку, не враховані при продовжені запобіжного заходу. Оспорює наявність ризиків, на які вказав суд першої інстанції. Вважає ризики вказані прокурором безпідставними та недоведеними. Водночас прокурор не довів жодних обґрунтованих підстав, за яких не можливо застосувати до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів. Зазначає, що має постійне місце проживання та двох неповнолітніх дітей про яких потрібно піклуватися. Вважає себе невинуватим у скоєні злочинів, що підтверджується показами свідків та потерпілих.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- обвинувачені та їх захисник, які підтримали вимоги апеляційних скарг, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених та їх захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, може реально спонукати їх до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він потребує лікування, яке не можливо в умовах находження в СІЗО, не підтверджено. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час звернення за медичною допомогою останнім було отримано обстеження та отримано медичну допомогу в повному обсязі та доказів, що стан здоров`я ОСОБА_6 виключає можливість лікування в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» захисником не надано.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 квітня 2023 року без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4