Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2874/23
номер провадження 1-кс/695/810/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника володільця майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000969 від 29.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання зазначено, що 28.07.2023 близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді механіка-водія військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9, підпункту «б» пункту 2.3, пунктів 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння та рухаючись по вулиці Пушкіна, в м. Золотоноша, Черкаської області, навпроти будинку № 72, не проявив уважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час руху виконав маневр повороту ліворуч на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалась в зустрічному напрямку руху з автомобілем, після чого з місця події зник.

Внаслідок вказаної дорожньо транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з довідкою КНП «Золотоніська БЛ» отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин обличчя, перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням фрагментів. Перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням фрагментів, що відповідно до Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Під час проведення розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження автомобіля причетного до ДТП, працівниками поліції встановлено що транспортний засіб: автомобіль марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 може знаходитися на території домоволодіння по АДРЕСА_1 .

У період часу з 21 год. 56 хв. по 22 год. 06 хв. 28.07.2023 проведено невідкладний обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- автомобіль марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками пошкодженням характерними для ДТП.

Та у період часу з 23 год. 17 хв. по 23 год. 56 хв. 28.07.2023 в присутності понятих проведено невідкладний обшук автомобіля марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- змив з зовнішньої ручки водійських дверцят,

- змив з внутрішньої ручки водійських дверцят,

- змив з водійського керма авто,

- змив з ручки коробки передач,

- мікронакладення з водійського сидіння.

29.07.2023 вилучені в ході обшуків речі визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також збереження речових доказів, прокурор вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 та який фактично знаходиться в постійному користуванні в ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на вилучені в ході обшуку автомобіля змив з зовнішньої ручки водійських дверцят, упакований до паперового конверту, змив з внутрішньої ручки водійських дверцят, упакований до паперового конверту, змив з водійського керма авто, упакований до паперового конверту, змив з ручки коробки передач, упакований до паперового конверту, мікронакладення з водійського сидіння, яке упаковано до паперового конверту.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд даного клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні просила клопотання задовольнити частково та зазначила, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та йому необхідний транспортний засіб для використання. Вважає, що немає підстав для позбавлення права користування автомобілем ОСОБА_5 .. Відносно іншого майна, на яке просить накласти арешт прокурор, немає даних, що їхнє вилучення проведено відповідно до норм КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000969 від 29.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено: транспортний засіб автомобіль ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , змив з зовнішньої ручки водійських дверцят, змив з внутрішньої ручки водійських дверцят, змив з водійського керма авто, змив з ручки коробки передач, мікронакладення з водійського сидіння.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимоги щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що автомобіль ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , змив з зовнішньої ручки водійських дверцят, змив з внутрішньої ручки водійських дверцят, змив з водійського керма авто, змив з ручки коробки передач, мікронакладення з водійського сидіння є доказами у даному кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження як накладення арешту на автомобіль ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , змиви та мікронакладення є розумним та виправданим, оскільки є підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на вказане майно призведе до неможливості дослідження та може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, нормами КПК України не передбачено повноважень слідчого судді визначати місце зберігання речових доказів, на які накладено арешт. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Слідчий суддя звертає увагу, що положення КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104, не передбачено, що під час досудового розслідування місце зберігання речового доказу визначається рішенням слідчого судді, більше того, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, а тому, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки ГАЗ 2410, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , та який фактично знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Накласти арешт на змив з зовнішньої ручки водійських дверцят, змив з внутрішньої ручки водійських дверцят, змив з водійського керма авто, змив з ручки коробки передач, мікронакладення з водійського сидіння.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1