Справа № 756/5494/22. Провадження №11-кп/824/2466/2023. Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 червня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_9

сторони захисту - адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під № 0000862, внесеному до ЄРДР 02.06.2022 року, ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:1) вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. (штраф не сплачено); 2) вироком Оболонського районного суду міста Києва від 11.12.2019 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 місяців арешту, звільнений 08.05.2020 року по відбуттю строку арешту; 3) вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 07.02.2019 року відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Зараховано до строку відбуття покарання ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення у період з 27.10.2020 року до 29.10.2020 року, а також з 02.06.2022 року до набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишено без змін.

Також вирішені питання про долю речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно та у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

27.10.2020 року приблизно о 17 год. 40 хв. перебуваючи у торговій залі супермаркету «Велика Кишеня», що за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у торгівельному залі вищевказаного супермаркету, в той же день та час, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, взяв з полиць магазину товар, а саме: набір цукерок Коллекшн 172,2 г Пластик Ферреро арт. 1194917 у кількості 2 шт. загальна вартість яких становить 362 грн. 41 коп. без урахування ПДВ, цукерки Роше 200 г Ферреро арт. 6805 у кількості 2 шт.,загальна вартість яких становить 256 грн. 60 коп. без урахування ПДВ, печиво Екстра з Карамеллю в молочному шоколаді 75 г Твікс арт. 1258495, у кількості 4 шт. загальна вартість яких становить 49 грн. 24 коп. без урахування ПДВ, батончик шоколадний Тріо 85 г Баунті арт. 1191143 у кількості 5 шт. вартість яких становить 61 грн. 56 коп. без урахування ПДВ та помістив вказаний товар до прозорого пакету.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_8 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, останній, маючи при собі неоплачений вищевказаний товар на загальну суму 729 грн. 81 коп. без урахування ПДВ, належний ТОВ «Фудком», вийшов за межу ліній кас супермаркету «Велика Кишеня», який розташований за адресою: м. Київ, пл. Оболонська, 6, та направився до виходу з супермаркету, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, так як був зупинений службою охорони супермаркету.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_8 міг спричинити ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 729 грн. 81 коп. без урахування ПДВ.

Крім того 02.06.2022 року близько 15 год. 00 хв. перебуваючи в супермаркеті «Екомаркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 13/1, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно в умовах воєнного стану, перебуваючи у торгівельному залі вищевказаного супермаркету, в той же день та час, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, і він діє таємно, задля власного збагачення, шляхом вільного доступу, взяв із торгівельної полиці зазначеного магазину шоколад Мілка Крем-Печиво 300 г штрих код 432 у кількості дві одиниці вартістю 69 грн. 95 коп. без урахування ПДВ за одиницю, загальною вартістю 139 грн. 90 коп. без урахування ПДВ, який належать ТОВ «ЕКО», заховав за спину, за резинку спортивних штанів, у які був одягнутий на той момент, та направився до лінії кас супермаркету. В цей час його злочинні дії були помічені працівником охорони супермаркету, який намагався зупинити ОСОБА_8 .

Розуміючи, що його дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, стали викриті працівником охорони супермаркету, ОСОБА_8 почав тікати з викраденим майном, пробігши лінію кас з неоплаченим товаром, вибіг на вулицю, однак свій умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони супермаркету.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_8 , міг спричинити майнову шкоду ТОВ «ЕКО», на загальну суму 139 грн. 90 коп. без урахування ПДВ.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , в поданій апеляційній скарзі просить: дослідити матеріали кримінального провадження; вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2022 стосовно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; постановити нову ухвалу, якою вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України до покарання за ч. 2 ст. 15 ч. ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України на строк 6 років 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022 за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. Ворок Оболонського районного суду м Києва від 07.02.2019, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор вказує на те, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано ч. 3 ст. 68, ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, які підлягали обов`язковому застосуванню.

Зазначає, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України місцевим судом ОСОБА_8 мало би бути призначено покарання, яке б не перевищувало 2/3 максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією частини 4 статті 186 КК України. Так, вважає, що обвинуваченому слід було призначити покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців.

Наголошує на тому, що після призначення покарання за сукупністю інкримінованих злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 70 КК України, місцевий суд був зобов`язаний застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте повністю за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2022 за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. Також звертає увагу на те, що згідно правил складання покарань при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одому дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Тому, 1 рік обмеження волі, призначений обвинуваченому вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022, становить у перерахунку 6 місяців позбавлення волі.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить: відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 396 та ч. 3 ст. 404 КПК України дослідити та надати оцінку доказам, якими обґрунтовується оскаржений вирок, на предмет законності їх отримання, допустимості та належності оцінки; вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2022 року, яким ОСОБА_8 визнано винними у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України скасувати, кримінальне провадження закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує на те, що вважає вирок в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Зазначає, що при затриманні його підзахисного в порядку ст. 208 КПК України, було допущено істотне порушення кримінально-процесуального законодавства, яке виразилось у отриманні доказу у непередбаченому законом порядку, що має тягнути за собою недопустимість протоколу затримання особи і відповідно отримані докази, отримані в ході проведення процесуальної дії, мають бути визнані недопустимими. Так, зазначає, що відповідно до змісту протоколу, слідчим було вилучено з лавочки шоколад "Milka Choco&Biscuit" у кількості двох штук, проте положеннями ст. 208 КПК України не передбачено можливість огляду місцевості з подальшим вилученням речей, які мають значення для кримінального провадження. Тому вважає, що суд мав визнати даний доказ недопустимим, що потягло б за собою фактичну відсутність предмету злочину у даному кримінальному проваджені, оскільки товар супермаркету був вилучений у непередбачений законом спосіб. Крім того, на відеозапису видно, що під час проведення упакування, вилученого у непередбачений законом спосіб, шоколаду, слідчий не запечатав пакет, що ставить під сумнів те, що викрадений шоколад, який був вилучений з лавочки та шоколад, який був наданий суду, як речовий доказ, є одним і тим же товаром. Також вказує, що товар був опечатаний співробітниками супермаркету і на бирці, яка скріпляла упакування, була зазначена дата "01.06.2022 року", що говорить про те, що шоколад опечатувався ще до події кримінального правопорушення, яке було вчинено 02.06.2022 року.

Наголошує на тому, що стороною обвинувачення було надано довідку про викрадений товар від 02.06.2022 року та довідку про інвентаризацію товарів на складі, так, в цих довідках зазначалось найменування товару "Шоколад Мілка Крем-Печиво 300г", проте у протоколі затримання особи вказано, що було вилучено шоколад з назвою "Milka Choco&Biscuit". Так, у сторони захисту виник сумнів в ідентичності назв товару та за результатами перекладу було встановлено, що назви не є ідентичними.

Звертає увагу, що органом досудового розслідування було отримано відеозаписи у непередбачений законом спосіб, так як орган досудового розслідування направив запит оперуповноваженим органу досудового розслідування товариству "ЕКО" про надання відеозаписів з камер відеоспостереження без відповідного доручення слідчого чи прокурора. Також вказує, що відеозаписи не є оригіналами документів і не являються дублікатами документів в розумінні положень ст. 99 КПК України, та вважає, що дані відеозаписи не являються самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігалася на відповідних носіях інформації, оскільки були отримані не шляхом копіювання або виготовлення дубліката документа слідчим, прокурором із залученням спеціаліста.

Крім того, вказує, що показання свідків логічно не узгоджуються з іншими дослідженими доказами.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримували апеляційну скаргу захисника та не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; пояснення прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та підтримав апеляційну скаргу прокурора; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення, колегія суддів уважає безпідставними, необґрунтованими та з ними не погоджується, виходячи з наступного.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно в умовах воєнного стану, за обставин, установлених судом, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і наведених у вироку джерелах доказів:

- показаннях представника потерпілого ТОВ «ЕКО» - ОСОБА_11 , який у судовому засіданні показав, що 02.06.2022 року йому зателефонував старший охорони ОСОБА_12 , який був на зміні в магазині в цей часі та повідомив, що розбили вхідні двері магазину і намагалися викрасти шоколадки. По приїзду на місце події, він побачив чоловіка, який намагався викрасти шоколадки, його було затримано працівниками поліції в дворах житлових будинків, неподалік від самого магазину;

- показаннях свідка ОСОБА_13 ,який показав, що 02.06.2022 року зайшов з дочкою до супермаркету «Екомаркет», що по вул. Маршала Тимошенка, 13/1 у м. Києві. Перебуваючи біля молочного відділу побачив, як чоловік, середнього віку та зросту, лисуватий, в спортивному одязі в метрах двох від нього стояв та тримав в руках річ, схожу на печиво або шоколад в фіолетовій обгортці. В подальшому цей чоловік, підняв свою майку, засунув річ за резинку спортивних штанів, в які був одягнений та попрямував в сторону входу до магазину де відвідувачі зазвичай заходять до торгової зали, а не в сторону виходу з кас. Побачивши, що вказана особа рухається по торговому залу на вхід з магазину, він попрямував в сторону кас, щоб повідомити охорону закладу. Попереджений ним охоронець огукнув цього чоловіка і той почав убігати, а охоронець намагався його наздогнати. Коли той чоловік вибігав з магазину вхідні двері прижали його і розбилися, після чого охоронець пробирався вже через пошкоджені двері, щоб його наздогнати. В подальшому він бачив, як той чоловік втікаючи на вулиці перебігав трамвайні колії.

- показаннях свідка ОСОБА_12 , який показав, що працював охоронцем у ТОВ «ЕКО-Маркет». 02.06.2022 року перебуваючи на робочій зміні у супермаркеті «Екомаркет» по вул. Маршала Тимошенка, 13/1 у м. Києві, стояв вздовж лінії кас коли відвідувач магазину йому повідомив про те, що невідомий чоловік ховає шоколад за спину під штани і направляється до виходу. Чоловік у сірому спортивному костюмі на його прохання зупинитись почав втікати. Коли цей чоловік вибігав з торговельної зали двері магазину автоматично перед ним зачинилися він вибив їх плечем і побіг в сторону трамвайних колій. Перебігши пішохідний перехід, чоловік зупинився та викинув захований ним шоколад. В подальшому він наздогнав цього чоловіка та викликав поліцію. З цим чоловіком залишався до приїзду оперативної групи. Той шоколад, який намагався викинути цей чоловік на дорозі, на місце де він його наздогнав приніс, іншій співробітник магазину. Шоколад, який викрав цей чоловік був марки «Мілка» у кількості двох штук.

- відеозаписі подій, що мали місце 02.06.2022 року за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 13/1 у приміщенні супермаркету «Екомаркет», що містяться на оптичному накопичувачі для лазерних систем зчитування, типу «CD-R», який наданий ТОВ «ЕКО», що містить три відеофайли.

- відеозаписі подій, що мали місце 02.06.2022 року за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 13/1 з системи «Безпечне місто», що міститься на оптичному накопичувачі для лазерних систем зчитування, типу «CD-R».

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.06.2022 року, з якого вбачається, що 02.06.2022 року о 15 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. М. Тимошенка, 6, під`їзд № 1 затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України. В ході проведення слідчої дії виявлено та вилучено шоколад «Milka Choko&Biscuit» в кількості дві одиниці товару, штрих-код 432, вагою 300 грн. кожна, що знаходились на лавці поряд із ОСОБА_8

- відеозаписі слідчої дії, що міститься на оптичному накопичувачі для лазерних систем зчитування, типу «DVD-R», а також фототаблиці до неї.

- довідці ТОВ «ЕКО», згідно якої вартість викраденого товару - Мілка Крем-Печиво 300 г, штрих-код 432, у кількості 2 штуки складає 139 грн. 90 коп. без ПДВ.

- інвентаризаційній накладній ТОВ «ЕКО» за № КВ31-000657 від 02.06.2022 року, згідно якої в торговельному залі по вул. Тимошенка, 13/1 рахувалося за обліком 22 одиниці товару «Шоколад Мілка Крем-Печиво» 300 гр, штрих-код 432, а по факту знаходилось 20 одиниць цього товару.

- двох одиницях шоколаду «Milka Choko&Biscuit», що були виявлені та вилучені 02.06.2022 року о 15 год. 10 хв. поряд із ОСОБА_8 на лавці за адресою: АДРЕСА_2 .

Виходячи із оцінки сукупності наведених доказів, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав достатньо підстав для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно в умовах воєнного стану, за обставин, визнаних судом доведеними, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків цього кримінального правопорушення, а також форми вини та мотиву інкримінованих йому дій, оскільки всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, у вироку наведені конкретні об`єктивні докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо незгоди з вироком місцевого суду та те, що наведені у вироку обставини не відповідають фактичним обставинам справи, а також те, що у довідках про інвентаризацію товарів на складі зазначалось найменування товару "Шоколад Мілка Крем-Печиво 300 г", проте у протоколі затримання особи вказано, що було вилучено шоколад з назвою "Milka Choco&Biscuit", є надуманими, неконкретними та висунутими ним з метою уникнення покарання. При цьому всі наведені у вироку докази зібрані в стадії досудового розслідування та під час судового розгляду провадження судом першої інстанції, які покладені ним в основу обвинувального вироку, отримані, досліджені, перевірені та оцінені відповідно до вимог КПК України та нічим не знеславлені.

Інші доводи апеляційної скарги сторони захисту не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є підставою для скасування вироку суду.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів уважає небезпідставними, цілком обґрунтованими та з ними погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, але не застосував ч. 3 ст. 68, ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України, які підлягали обов`язковому застосуванню.

Так, ОСОБА_8 судом визнано винним узакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно та у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно в умовах воєнного стану, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Проте, згідно ч. 3 ст. 68 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Проте, враховуючи, що обвинувачений раніше засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначене покарання повістю не відбув, суд помилково визначив покарання за сукупністю вироків, та не застосував положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене, вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року, щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України в частині призначеного покарання підлягає зміні. Отже, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно до призначених за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2019 , яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн. та відбуте повністю за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022.

У решті цей вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 2, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 3 ст. 68 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно до призначених за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2019 , яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн. та відбуте повністю за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 07.06.2022.

Ворок Оболонського районного суду м. Києва від 07.02.2019, яким призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 грн, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з часу отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4