ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/689/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, працюючого малярем, неодруженого, маючого на утриманні дитину 2011 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 19 квітня 2017 року приблизно о 07 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в орендованій окремій кімнаті, разом з ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майно, поєднаного з погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, взяв в руки предмет схожий на пістолет та вдвох з ОСОБА_10 направились до сусідньої окремої кімнати, де проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , двері якої на той момент, не були зачинені на замок. Користуючись даною обставиною, діючи узгоджено разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , який в руці тримав предмет схожий на пістолет, проникли в приміщення кімнати, діючи згідно відведеної йому ролі, направив предмет схожий на пістолет на присутніх в кімнаті потерпілих та почав словесно погрожувати фізичною розправою, наказавши їм віддати грошові кошти в сумі 10000 грн., на що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розцінюючи дані дії, як реальну небезпеку їх життю та здоров`ю, відповіли, що в них відсутні такі кошти. Після чого ОСОБА_2 , погрожуючи предметом схожим на пістолет, діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_10 , користуючись тим, що воля до опору потерпілих подолано, з метою заволодіння чужим майном, наказали останнім віддати належні їм мобільні телефони та золоті прикраси, в результаті чого, ОСОБА_6 віддала мобільний телефон марки «LG-E455», вартістю 2500 грн., з флеш картою «мікро сіді» на 16 гб, вартістю 150 грн., з сім-картою мобільного оператору «лайфселл» НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, на рахунку якої було 5 грн., золотий ланцюжок, вартістю 3750 грн., золоті сережки з камінням, вартістю 3000 грн., а всього майна на загальну суму 9405 грн.

В свою чергу, ОСОБА_7 віддала мобільний телефон марки «Нокіа», вартістю 100 грн., з сім-картою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, золотий ланцюжок, вартістю 2000 грн., золотий хрестик, вартістю 500 грн., кепку, вартістю 250 грн., жіночу куртку, вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 3850 грн.

Також, ОСОБА_8 віддала мобільний телефон марки «Iphone», вартістю 8799 грн., з силіконовим чехлом та сім-карткою, платіжної картки ПАТ КБ «Приватбанк», які для потерпілої матеріальної цінності не мають, на рахунку сім-карти 65 грн., браслет з білого золота, вартістю 1277 грн. 50 коп., а всього майна на загальну суму 10141 грн. 50 коп.

В той же час, ОСОБА_5 віддав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», вартістю 3996 грн., в силіконовому чохлі, вартістю 116 грн., із захисним склом, вартістю 58 грн. 16 коп., сім-картами, які матеріальної цінності для потерпілого не мають, а всього на загальну суму 4170 грн. 16 коп.

Після цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зібрали вказані речі потерпілих, поклали до власної сумки, та зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не визнав та пояснив, що багато вже чого не пам`ятає, коли у 2017 році після роботи він подзвонив знайомому ОСОБА_11 , який сказав, що знаходиться з сестрою свого знайомого та назвав адресу. ОСОБА_12 добре знав товариша ОСОБА_2 . ОСОБА_2 приїхав за адресою, ОСОБА_12 зустрів його біля під`їзду, вони піднялися і останній повідомив, що за стіною гучна компанія, він робив зауваження, але вони ніяк не реагують, тому треба до них піти. Коли вони зайшли до кімнати, то там було троє дівчат і один хлопець. ОСОБА_12 зайшов першим. З хлопцем розмовляв ОСОБА_12 , а ОСОБА_2 розмовляв із дівчатами окремо. Пістолет пневматичний був у ОСОБА_12 спочатку, потім він його віддав ОСОБА_2 і він його сховав. Потім підійшов ОСОБА_12 і сказав щоб він поїхав із хлопцем - потерпілим до гуртожитку за грошима. Коли вони підійшли до ліфта, ОСОБА_2 зрозумів, що щось не так і запитав, що за гроші? Потерпілий відповів, що ОСОБА_12 сказав, що необхідно заплатити. Вони повернулися знову до квартири і ОСОБА_2 забрав із собою двох дівчат, з якими вийшли на вулицю та розійшлись. Більше він нікого не бачив.

Надаючи відповіді на питання ОСОБА_2 пояснив, що він зайшов до кімнати лише з метою поговорити, ніякого розбою він не вчиняв. На його думку, пістолет ОСОБА_12 тримав для того щоб перестрахуватись якщо в кімнаті виявляться кремезні хлопці. Зазначив, що дівчата добровільно йшли з ним спілкуватися. Він запитував, де вони навчаються, що роблять? Жодних викрадених речей йому не передавали і він їх самостійно не брав. Потерпілим не погрожував, з ОСОБА_12 ні про що не домовлялися. Чому спілкувався з дівчатами окремо ОСОБА_2 відповісти не зміг. Як тільки зрозумів, що відбувається, він одразу пішов з квартири.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченого ОСОБА_2 та не визнання вини, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає повністю доведеною його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах, що підтверджується наступним.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він разом з іншими потерпілими ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у 2017 році навчався в інституті. Закривши сесію, вони вирішили її відсвяткувати, у зв`язку з чим орендували кімнату в АДРЕСА_4 . Вказану кімнату знайшла ОСОБА_6 на сайті оголошень «ОЛХ». У квартирі була одна кімната поділена на дві, кожна з яких мала окремий вхід. Друга частина кімнати була зачинена і вони не знали, чи там хтось є. Вночі вони лягли спати. Вранці ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 вийшли на загальний балкон покурити. До них підійшов чоловік і попросив підкурити. З`ясувалось, що він перебуває у сусідній з нами кімнаті. Він розпитував про них, що вони тут роблять. Після цього кожний пішов до своєї кімнати. Приблизно о 9 год. ранку до їх кімнати постукали і хтось з дівчат відчинив двері. Зайшов ОСОБА_2 з пістолетом, а за ним зайшов ще другий, що був з ними на балконі, та одразу почали погрожувати. Вони були в шоці. ОСОБА_5 подумав, що це якийсь жарт, та почав сміятися. ОСОБА_12 (хлопець, який був перед цим на балконі) вдарив його по вусі, сказав, що це не жарти, а обвинувачений почав на кожного наводити пістолет. ОСОБА_12 мав ніж. Вони сказали, що їм треба 10-12 тис грн., якщо вони хочуть жити. ОСОБА_2 казав, що їм їх вбити дуже легко. ОСОБА_5 пояснив, що в них такої суми немає і запропонував поїхати до гуртожитку, щоб спробувати знайти таку суму. ОСОБА_2 погодився і пішов разом з ОСОБА_5 . Коли вони зашли до ліфту, то ОСОБА_5 зрозумів, що не може 100 відсотків обіцяти, що таку суму він зможе знайти, і повідомив про це ОСОБА_2 , який сказав, що вони тоді нікуди не їдуть, і повернулися до квартири. Дівчата сиділи на дивані. Хтось сказав щоб дістали цінні речі та поклали на ліжко. Дівчата поклали золоті сережки, ланцюжки, телефони. ОСОБА_5 , також, зняв ланцюжок, однак, оскільки він не був золотий, останні йому сказали, що він їм не потрібен і він віддав свій телефон. ОСОБА_2 сказав, що цього мало. Він почав кожну дівчину заводити до ванної кімнати, а інший залишався з ними. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 повернулися приблизно через 5 хв., а ОСОБА_7 не було хвилин 15-20. В цей час ОСОБА_12 їм казав, що в сусідньому домі є снайпер, і якщо вони будуть чинити супротив, то він їх вб`є. Після того як ОСОБА_2 вийшов з ОСОБА_7 , він разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 пішов з квартири. Приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_12 сказав щоб ОСОБА_5 йшов з ним на вулицю, а ОСОБА_7 залишилась в квартирі. Вони вийшли на вулицю, ОСОБА_12 щось йому погрожував, а потім пішов. ОСОБА_5 побіг до консьєржа цього будинку і викликав поліцію.

При цьому, надаючи відповіді на питання обвинуваченого, потерпілий ОСОБА_5 впевнено стверджував, що саме ОСОБА_2 , якого він впізнав у залі судового засідання, зайшов першим до їх кімнати, та в нього був пістолет, яким він погродував.

Також, на його переконання, ОСОБА_2 разом з іншим ОСОБА_12 діяли злагоджено між собою.

Суд ураховує, що показання потерпілого були послідовними, логічними, переконливими, не мають істотних суперечностей, які б давали підстави для сумнівів. Підстав обмовляти обвинуваченого у потерпілого не має, оскільки він раніше не мав ніяких конфліктних ситуацій з ОСОБА_2 та взагалі його не знав.

Крім того, такі показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, з:

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що вже багато чого не пам`ятає, коли вона разом з іншими потерпілими склали іспит і орендували квартиру щоб відсвяткувати. Зранку їх розбудили і почався напад, особи погрожували пістолетом і казали, що якщо вони звернуться до поліції, то їх вб`ють. ОСОБА_2 , тримаючи при собі пістолет, по черзі заводів дівчат до ванної кімнати, запитував, де проживають, що знаходиться в них вдома, чим незаймані вони. Хто забирав майно, вона вже не пам`ятає. В неї забрали телефон марки «Айфон 5S», браслет золотий, картки, які вона потім заблокувала. Їм погрожували ОСОБА_2 та інша особа, який вже засуджений раніше. Хотіли гроші, казали, що здадуть в рабство. Оскільки грошей в них не було, нападники захотіли щоб одногрупник поїхав і дістав їх. Також, потерпіла впевнено стверджувала, що пістолетом погрожував саме ОСОБА_2 . Погрози ОСОБА_2 та іншої особи сприймала реально, вже попрощалася з життям. Вона готова була нічого нікому не розповідати, бо вірила, що її та інших за це вб`ють;

-показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що точної дати вже не пам`ятає, коли вона разом із одногрупниками ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вирішили відсвяткувати іспит та зняти кімнату - студію. В одній кімнаті були вони, а в іншій ОСОБА_2 та інший вже засуджений. Відсвяткувавши, вони лягли спати. Їм стукали вночі, але вони не відчинили. Потім зранку обвинувачений разом з іншим зайшли до них в кімнату та сказали щоб вони сідали на диван і слухались їх. У ОСОБА_2 був пістолет. Вони сказали зняти ланцюжки, позабирали телефони, при цьому, погрожували. Потерпіла відчувала загрозу своєму життю, їй було лячно. Всі прикраси та телефони вони поклали на ліжко, які забрав інший, не ОСОБА_2 . Також зазначила, що ОСОБА_2 кожну дівчину заводив до ванної кімнати, спілкувався, запитував де живуть, чи є хлопець та інше. Погрожуючи ОСОБА_7 , ОСОБА_2 змусив її вчинити певні дії. Пояснила, що їм погрожували обидва, але ОСОБА_2 був страшніший, в нього був пістолет, який він направляв на них та казав, що може вбити;

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила той факт, що ОСОБА_2 кожну дівчину заводив окремо до ванної кімнати, де спілкувався з ними, погрожуючи. В неї забрали мобільний телефон, золоті сережки та ланцюжок золотий. Загрозу від обвинуваченого та іншої особи сприймала реально, був моральний тиск, дуже їх налякали;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , яка підтвердила той факт, що обвинувачений ОСОБА_2 приїхав до них на квартиру, де вона перебувала з ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_4 ближче до ранку, приблизно о 04 год. Вони були в одній частині кімнати, а в іншій була компанія. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_12 заходили до кімнати, де була інша компанія, що там відбувалось, вона не знає. Коли повернувся ОСОБА_12 , то віддав їй свій рюкзак, сказав викликати таксі, що вона і зробила. На вулиці вона сіла в таксі та чекала ОСОБА_12 приблизно 1 год., а потім поїхала, про що написала останньому. Рюкзак занесла до себе додому. Через пару годин прийшов пасинок ОСОБА_12 та сказав віддати йому рюкзак. ОСОБА_12 вона більше не бачила;

-даними, які містяться в протоколі прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 19 квітня 2017 року (т. 1 а.с. 96), відповідно до якої ОСОБА_5 повідомив, що 19 квітня 2017 року за адресою: АДРЕСА_5 , невстановлені особи шляхом погрози предмету схожого на ніж та пістолет заволоділи майном останнього;

-даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 19 квітня 2017 року з фототаблицями (т. 1 а.с. 97-100), відповідно до яких об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_6 , де було вилучено сліди папілярних узорів та недопалки сигарет, клаптик з паперу, на якому записаний номер мобільного телефону « НОМЕР_2 »;

-чеками на підтвердження вартості, викраденого мобільного телефону «Samsung Galaxy J3», силіконового чохла, захисного скла, належністю ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 104);

-даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2017 року (т. 1 а.с. 123), відповідно до якого ОСОБА_8 впізнала під номером № 3 ОСОБА_2 , як особу, що разом з іншою невстановленою особою погрожували їй пістолетом;

-даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання від 13 липня 2017 року (т. 1 а.с. 127), відповідно до якого ОСОБА_6 впізнала під номером № 1 ОСОБА_2 , як особу, що разом зі своїм товаришем здійснили напад на неї та заволоділи її майном.

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_2 у судовому засіданні, в яких він заперечував свою винуватість, то суд уважає їх такими, що не відповідають дійсності і спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності, оскільки вони були спростовані показаннями потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які впевнено стверджували, що саме ОСОБА_2 , погрожуючи пістолетом, разом з іншою засудженою особою заволоділи їх майном, та іншими доказами, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Щодо доводів сторони захисту по те, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були допитані з порушенням вимог КПК за допомогою власних засобів зв`язку.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 615 КПК України, показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого в кримінальному проваджені, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як доказ в суді виключно у випадках, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відео фіксації.

Ураховуючи викладене, оскільки потерпілі з поважних причин не змогли безпосередньо прийняти участь в судовому засіданні через перебування поза межами Києва, судом було задоволено клопотання прокурора про допит їх за допомогою доступних засобів відео фіксації та оголошено і роз`яснено під запис їх права та обов`язки.

При цьому, суд звертає увагу, що проти допиту потерпілої ОСОБА_8 за допомогою власних засобів зв`язку, ані захисник, ані обвинувачений не заперечували. При цьому, мали можливість ставити їй питання та отримувати відповідь.

Крім того, слід зазначити, що у захисника не рівнозначний підхід до вирішення даного питання, оскільки він сам неодноразово заявляв клопотання про участь в судовому засідання за допомогою власних засобів зв`язку.

Щодо доводів сторони захисту про відсутності доказів погрози застосування обвинуваченим насильства до потерпілих, оскільки не було знайдено знаряддя вчинення злочину, а також наявності змови.

Так в судовому засіданні потерпілі стверджували, що ОСОБА_2 з самого початку був з пістолетом, який наводив на кожного, погрожуючи їх вбити. Останні зазначили, що такі погрози обвинуваченого вони сприймали реально, їм було лячно за своє життя.

Крім того, потерпілі, показання яких суд уважає такими, що не суперечать одне одному, вказували на те, що ОСОБА_2 разом із іншою особою діяли узгоджено та їх обопільні дії були спрямовані на заволодіння грошовими коштами та майном, належним їм. Також, потерпілі вказували на те, що ОСОБА_2 разом із ОСОБА_12 зайшли до кімнати та почали вимагати від них грошові кошти, що свідчить про те, що ОСОБА_2 разом із ОСОБА_10 заздалегідь домовилися про спільне вчинення розбійного нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Те, що під час досудового розслідування не було знайдено знаряддя вчинення злочину, на переконання суду, жодним чином не спростовує того факту, що ОСОБА_2 погрожував потерпілим знаряддям схожим на пістолет і вони ці погрози сприймали реально.

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_2 про його невинуватість, уважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 187 КК України як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло.

При призначенні ОСОБА_2 покарання, суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є особливо тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який, в силу ст. 89 КК України, раніше несудимий, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілих, які наполягали на найсуворішій мірі покарання, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 187 КК України.

Підстав для застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України суд не вбачає, оскільки його виправлення, ураховуючи викладене, можливо лише за умови його ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Також, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та виконання ним процесуальних обов`язків, суд уважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 вираховувати з дня фактичного затримання, а саме, з 11 жовтня 2021 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2021 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1