Справа № 135/559/23
Провадження № 1-кс/135/147/23
У Х В А Л А

іменем України

11.05.2023 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ладижин Вінницької області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ладижин Вінницької області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, неодруженої, з середньою освітою, непрацюючої, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий опис судового провадження.

10.05.2023 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні №0000097 від 09.05.2023.

2. Короткий виклад клопотання та позицій учасників судового провадження.

2.1. В клопотанні слідчий просив обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

На обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.05.2023 в ранковий час доби, ОСОБА_4 перебувала разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_7 за місцем його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні кімнати № 535, де разом з останнім розпивала алкогольні напої.

Цього ж дня, близько 10 год. 30 хв., знаходячись в приміщенні вказаної кімнати, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на побутовому ґрунті розпочалась суперечка, під час якої у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, взяла зі столу до рук кухонний ніж, яким цілеспрямовано нанесла ОСОБА_7 три удари в область спини, спричинивши колото-різані рани, одна з яких проникаюча з пошкодженням лівої легені, від яких останній помер на місці події.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 37 від 09.05.2023, причиною смерті ОСОБА_7 є травматичний гемопневмоторакс, колото-різана проникаюча рана задньої стінки грудної клітки з пошкодженням лівої легені. Між даними тілесними ушкодженнями та настанням смерті є причинний зв`язок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіянні смерті іншій людині.

09.05.2023 о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

З огляду на вищенаведене, в клопотанні стверджувалось про наявність таких ризиків: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вона не збирається ухилятися від суду та слідства, впливати на свідків. Зазначила, що нанесла тілесні ушкодження своєму співмешканцю з метою захисту від його насильницьких дій та не мала умислу вчиняти вбивство. Також вказала на те, що має на утриманні матір, яка хворіє, та трьох дітей, які в разі обмеження її волі залишаться без батьківського піклування.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію своєї підзахисної та просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати відносного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав зазначених її підзахисною вище.

3. Обґрунтування позиції суду.

3.1. Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 7 статті 42 КПК підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 9 частини 2 статті 131 визначено зокрема, що заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 176 КПК визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно із частиною 1 статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із статтею 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частинами 1, 3 статті 183 КПК визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України щодо злочину, який спричинив загибель людини слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Згідно із частиною 1 статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 197 КПК визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

3.2. Слідчий суддя зазначає, що подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної відповідає формальним вимогам статті 184 КПК та його копія разом із доданими матеріалами надана підозрюваній 10.05.2023 о 19 год 35 хв відповідно до письмової розписки про отримання.

3.3. Підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, набуття особою статусу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні такою особою певного кримінального правопорушення.

КПК України не визначає змісту поняття «обґрунтована підозра», а тому відповідно до частини 5 статті 9 КПК, належить керуватись усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), за якою «існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин (наприклад, пункт 32 рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, пункт 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011). Такий стандарт є найнижчим за рівнем переконання у кримінальному провадженні, тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого приходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування» (наприклад, пункт 55 рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в клопотанні та в судовому засіданні доводилась такими документами та поясненнями: протоколом огляду місця події від 08.05.2023; протоколом огляду трупа від 09.05.2023; лікарським свідоцтвом про смерть № 37 від 09.05.2023; протоколом допиту в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами та факт вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру 10.05.2023 (яке відповідає формальним вимогам статті 277 КПК та здійснене згідно із статтями 111, 135, 278 КПК), дають підстави визнати набуття ним статусу підозрюваного та вважати обґрунтованою її підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_7 .

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

3.4. Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак належить з`ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

3.4.1. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду в клопотанні обґрунтовувався такими твердженнями: « ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити її права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останньої з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу».

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останньої з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу.

Дані обставини сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя, вважає доведеним ризик можливого переховування підозрюваної ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.

3.4.2. Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні в клопотанні обґрунтовувався таким: « ОСОБА_4 може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів для уникнення кримінальної відповідальності, так як останні проживають неподалік від місця мешкання останньої і знають її та вона може мати вплив на них».

Слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто, ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу підозрюваною на таких осіб, враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та надані до нього матеріали, що обґрунтовують підозру, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування та/або судом з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

3.5.Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, заслухавши прокурора, підозрювану, її захисника, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, двох доведених ризиків, а також обставин, що характеризують підозрювану, зокрема, її минулу поведінку, яка негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, зловживає спиртними напоями, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога, офіційно не одружена, офіційно не працююча, позитивну характеристику за минулим місце роботи, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен достатнім чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 і виконання нею процесуальних обов`язків.

Так, слідчий суддя розглядаючи доводи підозрюваної про доцільність застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, які полягають в тому, що злочин вона вчинила з метою самооборони та наявності в неї на утриманні трьох дітей, зауважує на минулу поведінку підозрюваної ОСОБА_4 , яка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, в тому числі і за невиконання батьківських обов`язків стосовно своїх дітей, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення та відсутність в неї соціальних стримуючих чинників, які б заслуговували на довіру слідчого судді та свідчить про існування наведених ризиків.

Стосовно тверджень підозрюваної про вчинення потерпілим насильницьких дій відносно неї, то суду не надано відповідних підтверджуючих документів, як то результати огляду з фіксацією тілесних ушкоджень або відповідних медичних документів, а тому вони до уваги не беруться.

Також суду не надано відповідних документів на підтвердження того, що матір підозрюваної потребує постійного догляду та нездатна на самообслуговування.

Крім того, суд зауважує, що законодавством передбачено механізм захисту прав та інтересів дітей підозрюваної.

Так, в даному випадку, суд застосовує положення ч. 9 ст. 194 КПК України, відповідно до вимог якої, якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

3.6. Вирішуючи питання про визначення розміру застави слідчий суддя враховує, що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , спричинено загибель людини, а тому, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваної, слідчий суддя в даному випадку вважає за необхідне не визначати розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись статтями 176-198, 309, 369-372, 376, 532 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ладижин Вінницької області, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 09.05.2023 до 07.07.2023 включно.

В зв`язку із перебуванням на утриманні підозрюваної ОСОБА_4 , відносно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дітей - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - зобов`язати прокурора Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування дітей: АДРЕСА_1 - про факт залишення дітей без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини.

Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя