ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/6114/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/419/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами процесуального керівника - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, маючого вищу освіту, працюючого начальником аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Запорізькій області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 7 серпня 2023 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 за погодженням з процесуальним керівником - заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у сумі 8052000 грн.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до наказу т.в.о. начальника ГУ ДСНС України у Запорізькій області № 46 від 14.06.2013 полковника служби цивільного захисту ОСОБА_7 призначено на посаду начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Примітки до ст. 364 та п. 2 Примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України являються представниками влади, працівниками правоохоронного органу та службовими особами.

Відповідно до наказу начальника Головного управління ДСНС України у Запорізькій області № 181 від 01.06.2020 старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_11 призначено на посаду водія-сапера відділення підводного розмінування групи підводного розмінування спеціальних міно-пошукових робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області. Відповідно наказу начальника Головного управління ДСНС України у Запорізькій області № 98 від 01.04.2022 прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_11 призначено на посаду водія-моториста 2-го водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Відповідно до наказу начальника Головного управління ДСНС України у Запорізькій області № 210 від 25.06.2020 сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_12 призначено на посаду водія-рятувальника відділення спеціальних водолазних робіт групи водолазно-рятувальних робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Відповідно до наказу начальника Головного управління ДСНС України у Запорізькій області №50 від 31.01.2018 рядового служби цивільного захисту ОСОБА_13 призначено на посаду водія-моториста 1 водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт, частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Відповідно до наказу начальника спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області № 98 від 09.03.2022 ОСОБА_14 призначено на посаду водія автотранспортних засобів автотранспортного відділення групи забезпечення життєдіяльності частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області.

Так, (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) начальник аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_7 спільно із начальником групи водолазно-рятувальних робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_10 , будучи особами, наділеними організаційно-розпорядчими функціями, спільно домовившись, прийняли рішення про особисте збагачення шляхом здійснення незаконного привласнення частини паливно-мастильних матеріалів, а саме дизельного палива з аварійно-рятувального загону спеціального призначення, з метою подальшого його використання у комерційних цілях, а також розтрати бюджетних коштів.

ОСОБА_7 , маючи організаційно-розпорядчі повноваження відносно підлеглих працівників, усвідомлюючи, що підготовка, скоєння даного злочину, а також досягнення злочинної мети можлива лише за допомогою інших осіб, кожна з яких буде виконувати лише свою конкретну функцію, за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 , почав підшукувати інших осіб для залучення до участі у скоєнні злочину, надавши при цьому перевагу підлеглим працівникам, з якими у нього були довірливі стосунки.

З цією метою ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залучили водія автотранспортних засобів автотранспортного відділення групи забезпечення життєдіяльності частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_14 , водія-моториста 1 водолазно-рятувального відділення групи водолазно-рятувальних робіт, частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_13 , водія-рятувальника відділення спеціальних водолазних робіт групи водолазно-рятувальних робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_12 , водія-сапера відділення підводного розмінування групи підводного розмінування спеціальних міно-пошукових робіт частини спеціальних аварійно-рятувальних робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_11 , з якими перебували у дружніх стосунках, довівши до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану.

Останні, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію та надали свою добровільну згоду на участь у вчиненні злочину.

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання у зв`язку з цим суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, маючи умисел на розтрату, привласнення товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів, зорганізувалися в групу осіб для вчинення особливо тяжкого злочину у сфері злочину проти власності, склавши при цьому єдиний план злочинних дій на тривале вчинення злочину, який був відомий усій групі осіб, з розподілом функцій, що були спрямовані на реалізацію вказаного плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , свідомо виконуючи їх вказівки.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , в період з початку січня 2022 року (більш точну дату в ході досудового слідства не встановлено) по 30 вересня 2022 року включно, за попередньою змовою, перебуваючи, зокрема, на території аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, за місцем проживання, а також на інших об`єктах, діючи умисно, з корисних мотивів, в силу займаних ними посад, у складі групи осіб, до складу якої в різний час увійшли - ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , вчинили особливо тяжке кримінальне правопорушення у сфері злочину проти власності.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , реалізуючи спільний злочинний намір, в проміжок часу з 01.01.2022 по 30.09.2022, перебуваючи на території аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, за адресою: місто Запоріжжя, вул. Заводська, 1-а, попередньо вступивши у злочинну змову та обумовивши спільні протиправні дії щодо привласнення ввіреного їм та іншим особам, майна (паливно - мастильних матеріалів, а саме дизельного палива), а також розтрати грошових коштів усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, за попередньою домовленістю, розробили протиправну схему розтрати паливно мастильних матеріалів та розтрати грошових коштів.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи свої протиправні дії та передбачаючи їх наслідки, діючи з корисливих мотивів, спрямованих на досягнення спільного злочинного результату, з метою наживи та спільного збагачення, діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, діючи в інтересах третіх осіб, в проміжок часу з 01.01.2022 по 30.09.2022 вирішили здійснювати оформлення відряджень транспортних засобів аварійно-рятувального загону, а паливно-мастильні матеріали перевозити за місцем проживання ОСОБА_7 , заправляти у транспортні засоби комерційного призначення, близьких осіб.

Так, в проміжок часу з 01.04.2022 по 30.09.2022, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи в супереч інтересам служби, в умовах конфлікту інтересів, начальник аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_7 надав вказівку працівникам аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області на підготовку наказів про відрядження працівників та службового автотранспорту переслідуючи мету привласнення майна аварійно-рятувального загону. На підставі вказівки начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ОСОБА_7 , підлеглими працівниками видано накази №29 від 01.04.2022, №32 від 07.04.2022, №33 від 15.04.2022, №35 від 22.04.2022, №38 від 28.04.2022, №39 від 29.04.2022, №40 від 05.05.2022, №42 від 10.05.2022, №43 від 16.05.2022, №47 від 19.05.2022, №48 від 23.05.2022, №49 від 24.05.2022, №53 від 02.06.2022, №54 від 03.06.2022, №55 від 03.06.2022, №61 від 14.06.2022, №62 від 15.06.2022, №65 від 22.06.2022, №70 від 05.07.2022, №80 від 18.07.2022, №81 від 18.07.2022, №84 від 25.07.2022, №85 від 25.07.2022, №86 від 25.07.2022, №88 від 08.08.2022, №89 від 08.08.2022, №95 від 22.08.2022, №100 від 29.08.2022 про відрядження працівників аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області на службових автомобілях КрАЗ-257 р/н НОМЕР_1 , КрАЗ-65055 р/н НОМЕР_2 , КрАЗ-255 Б1 р/н НОМЕР_3 .

З метою прикриття своїх злочинних намірів та конспірації злочинної діяльності, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою із групою осіб вирішили оформлювати видачу паливно-мастильних матеріалів начебто в день виїзду на службових автомобілях КрАЗ-257 р/н НОМЕР_1 , КрАЗ-65055 р/н НОМЕР_2 , КрАЗ-255 Б1 р/н НОМЕР_3 , наливом.

У ході досудового розслідування встановлено, що фактично службові автомобілі КрАЗ-257 р/н НОМЕР_1 , КрАЗ-65055 р/н НОМЕР_2 , КрАЗ-255 Б1 р/н НОМЕР_3 не здійснювали виїзди з території аварійно-рятувального загону спеціального призначення, а перевезення товарно-матеріальних цінностей здійснювалось на приватних автомобілях, які при цьому здійснювали комерційні перевезення, а водіями приватних транспортних засобів перебували працівники аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, а саме: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .

З метою приховування злочинних дій групи осіб, направлених на привласнення паливно-мастильних матеріалів, працівниками аварійно-рятувального загону спеціального призначення (водії транспортних засобів) складено дорожній лист №0076, серії ОК вантажного автомобіля від 01 квітня 2022 року; дорожній лист №0196, серії ОК вантажного автомобіля від 07 квітня 2022 року; дорожній лист №0256, серії ОК вантажного автомобіля від 25 квітня 2022 року; дорожній лист №0296, серії ОК вантажного автомобіля від 18 квітня 2022 року; дорожній лист №0297, серії ОК вантажного автомобіля від 25 квітня 2022 року; дорожній лист №0298, серії ОК вантажного автомобіля від 29 квітня 2022 року; дорожній лист №0299, серії ОК вантажного автомобіля від 02 травня 2022 року; дорожній лист №0301, серії ОК вантажного автомобіля від 06 травня 2022 року; дорожній лист №0302, серії ОК вантажного автомобіля від 06 травня 2022 року; дорожній лист №0309, серії ОК вантажного автомобіля від 10 травня 2022 року; дорожній лист №0313, серії ОК вантажного автомобіля від 10 травня 2022 року; дорожній лист №0333, серії ОК вантажного автомобіля від 16 травня 2022 року; дорожній лист №0334, серії ОК вантажного автомобіля від 16 травня 2022 року; дорожній лист №0346, серії ОК вантажного автомобіля від 19 травня 2022 року; дорожній лист №0347, серії ОК вантажного автомобіля від 19 травня 2022 року; дорожній лист №0369, серії ОК вантажного автомобіля від 24 травня 2022 року; дорожній лист №0372, серії ОК вантажного автомобіля від 25 травня 2022 року; дорожній лист №0408, серії ОК вантажного автомобіля від 02 червня 2022 року; дорожній лист №0414, серії ОК вантажного автомобіля від 03 червня 2022 року; дорожній лист №0438, серії ОК вантажного автомобіля від 09 червня 2022 року; дорожній лист №0450, серії ОК вантажного автомобіля від 14 червня 2022 року; дорожній лист №0454, серії ОК вантажного автомобіля від 14 червня 2022 року; дорожній лист №0455, серії ОК вантажного автомобіля від 15 червня 2022 року; дорожній лист №0491, серії ОК вантажного автомобіля від 22 червня 2022 року; дорожній лист №0537, серії ОК вантажного автомобіля від 05 липня 2022 року; дорожній лист №0599, серії ОК вантажного автомобіля від 18 липня 2022 року; дорожній лист №0629, серії ОК вантажного автомобіля від 25 липня 2022 року; дорожній лист №0630, серії ОК вантажного автомобіля від 25 липня 2022 року; дорожній лист №0641, серії ОК вантажного автомобіля від 29 липня 2022 року; дорожній лист №0642, серії ОК вантажного автомобіля від 29 липня 2022 року; дорожній лист №0730, серії ОК вантажного автомобіля від 08 серпня 2022 року; дорожній лист №0731, серії ОК вантажного автомобіля від 08 серпня 2022 року; дорожній лист №0803, серії ОК вантажного автомобіля від 23 серпня 2022 року; дорожній лист №0804, серії ОК вантажного автомобіля від 23 серпня 2022 року на підставі, яких відбулось списання паливно-мастильних матеріалів на службові автомобіліКрАЗ-257 р/н НОМЕР_1 , КрАЗ-65055 р/н НОМЕР_2 , КрАЗ-255 Б1 р/н НОМЕР_3 .

За рахунок удаваних поїздок на службовому транспорті працівниками аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, які не відбувалися, списано паливно-мастильних матеріалів (дизельного пального) у кількості 30636 літрів на суму 1 057 750,23 грн., що виразилось у привласненні паливно-мастильних матеріалів.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , будучи службовими особами, які наділені адміністративно-господарськими обов`язками, з використанням свого службового становища, з корисливих мотивів, діючи в інтересах третіх осіб, реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на розтрату, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, бюджетних коштів, діючи в умовах воєнного стану, достовірно знаючи про те, що службові особи аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 в окремі періоди із 01.01.2022 до 30.09.2022 не перебували на робочому місці, а заходились за межами Запорізької області та здійснювали комерційні перевезення, діючи в інтересах останніх, надали вказівку на нарахування заробітної плати за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень 2022 року незважаючи на відсутність їх на роботі у вищевказаний період, після чого ОСОБА_7 підтвердив перерахування грошових коштів на особисті рахунки працівників.

За рахунок протиправних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , працівникам аварійно-рятувального загону ГУ ДСНС у Запорізькій області незаконно нараховано та виплачено заробітну плату (грошове забезпечення) на суму 1 313 918,53 грн., в тому числі ОСОБА_14 за період з 10 березня 2022 по 21 вересня 2022 рок в сумі 195 908,94 грн.; ОСОБА_13 за період з 09 січня 2022 по 01 жовтня 2022 року в сумі 355 067,65 грн.; ОСОБА_12 за період з 11 січня 2022 по 01 жовтня 2022 року в сумі 363 018,45 грн.; ОСОБА_11 за період з 09 січня 2022 по 01 жовтня 2022 року в сумі 399 923,49 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у привласненні, розтраті майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

4 травня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191 КК України (а.с. 1-5, т. 2).

7 червня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (а.с. 361-373, т. 2).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він має місце реєстрації та постійного місця проживання, одружений, раніше не судимий, вважав за необхідним застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим існує ризик того, що останній може вдатись до таких дій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зазначає, що ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний перебуваючи на волі, продовжуючи проходження служби на посаді начальника аварійно - рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні.

Крім того вказує, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як посадова особа маючи певну підтримку серед інших державних органів, в тому числі і правоохоронних органів може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків.

Звертає увагу на те, що підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як посадова особа може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Зазначає, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний до моменту введення воєнного стану та в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення у сфері проти власності, а саме, здійснив розтрату, привласнення майна та продовжує вчиняти вказані протиправні дії. Під час вчинення злочину у сфері проти власності, за вказівкою підозрюваного до офіційних документів вносились недостовірні дані, що в наступний час перевіряється органом досудового розслідування.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчим суддею не взято до уваги те, що окрім ОСОБА_7 підозру за ч. 4 та ч. 5 ст. 191 КК України повідомлено ще 5 співробітникам АРЗ СП ГУ ДСНС України в Запорізькій області, у тому числі і начальнику даного загону, які причетні до розтрати та привласнення пального, а також заробітної плати, злочин є особливо тяжким, більшість свідків цього кримінального правопорушення є діючі співробітники ГУ ДСНС України в Запорізькій області на яких з боку підозрюваних цілком ймовірно буде здійснюватися тиск.

23 червня 2023 року до Запорізького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , в якій він просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є необґрунтованим, оскільки документи, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_7 не доводять причетність його до інкримінованих дій, як прямо так і опосередковано.

Зазначає, що жодний із зазначених в оскаржуваній ухвалі ризик не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки фактично ці ризики є абстрактними.

Звертає увагу на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було розпочато рік тому, у кінці серпня 2022 року, у ОСОБА_7 вилучили ряд документів, грошей та інших речей, з цього часу минуло 9 місяців і останній за цей час жодним чином не втручався у досудове розслідування, не переховувався, не змінив місце мешкання, не виїхав закордон тощо. Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування чи втручатись у досудове розслідування, а навпаки буде доводити власну невинуватість.

Крім того зауважує, що переховування під час воєнного стану є неможливим, оскільки всі виїзди/в`їзди в місто контролюються, а чоловіки не можуть виїхати закордон, отже вказані ризики є неспроможними.

Вказує, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки (є дружина, дитина, матір), має постійне місце проживання, позитивно характеризується, є учасником бойових дій, має безліч нагород та подяк, має захворювання серця, постійно потребує лікування та медичної підтримки.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив оскаржувану ухвалу скасувати та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у задоволенні апеляційної скарги захисника просив відмовити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора. Вказав, що доказів обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри немає, завдана шкода у даному кримінальному провадженні не підтверджена. Зазначив, що 9 місяців потому були проведені обшуки, підозрюваний ОСОБА_7 чекав пред`явлення йому підозри та не переховувався. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 потребує у лікуванні серця та нирок.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.ст. 110, 370-372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, і на думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді вказаним вимогам закону не відповідає.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя не вмотивував належним чином свої висновки про відсутність підстав для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч вимогам ст.ст. 94, 178 КПК України, не оцінив обставини, на які послався слідчий у клопотанні, та додані до клопотання документи у їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, що відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з наступного.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у привласненні, розтраті майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України підтверджуються наступними доказами:

-актом планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області за період з 01.01.2022 по 01.10.2022 №040804-20/2 від 4 травня 2023 року, з відповідними Додатками до нього (а.с. 7-77, т.2);

-протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 12 липня 2022 року, в якому відображені розмови, що відбувались за допомогою мобільного зв`язку номеру, яким користується ОСОБА_7 (а.с. 79-84, т. 2);

-протоколом за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 12 липня 2022 року, в якому відображені розмови, що відбувались за допомогою мобільного зв`язку номеру, яким користується ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тому числі з номером оператора мобільного зв`язку, який містить цифри НОМЕР_4 (відповідно до матеріалів клопотання такі ж цифри оператора мобільного телефону містить і номер мобільного зв`язку, яким користується ОСОБА_7 ) (а.с. 100-107, т. 2);

-протоколом огляду від 3 січня 2022 року, з якого вбачається, що предметом огляду є диск, який містить в собі інформацію про здійснення аудіо - з`єднань за номером мобільного телефону: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_13 (а.с. 132-188, т. 2);

-протоколами про результати візуального спостереження за місцем від 29 липня 2022 року (а.с. 189-193, а.с. 194-197, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 14 березня 2023 року (а.с. 199-201, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 17 березня 2023 року (а.с. 202-204, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 15 березня 2023 року (а.с. 205-207, т. 2);

-протоколом огляду від 4 січня 2023 року (а.с. 208-221, т. 2)

-протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 4 травня 2022 року (а.с. 227-231, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 4 травня 2022 року (а.с. 232-236, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 26 травня 2022 року (а.с. 237-242, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 31 серпня 2022 року (а.с. 243-245, т. 2);

-протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 6 травня 2023 року (а.с. 246-249, т. 2);

-висновком експерта №465-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 6 червня 2023 року (а.с. 293-306, т. 2);

-висновком експерта №429-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 6 червня 2023 року (а.с. 309-320, т. 2);

-висновком експерта №430-23 за результатами проведення судової економічної експертизи від 6 червня 2023 року (а.с. 323-335, т. 2).

Із наведеного вбачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.

Оцінюючи твердження захисту щодо відсутності належних доказів пред`явленої підозри, слід зазначити, що саме сукупність наявних в матеріалах провадження доказів свідчить про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри та формують внутрішнє переконання причетності підозрюваного до вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Разом із тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Тяжкість можливого покарання не є єдиною підставою для висновку про наявність ризику переховування, оскільки, як вбачається із відомостей про службову (трудову) діяльність ОСОБА_7 , він має достатній досвід роботи в ГУ ДСНС у Запорізькій області, на посаді начальника в такому органі працює достатньо тривалий час, а відповідно і може мати відповідні зв`язки в тому числі в правоохоронних органах, що в сукупності може свідчити про те, що він може вчинити дії, направлені на його переховування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється тим, що свідки: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які надали показання щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 працюють безпосередньо в органі, в якому останній займає посаду начальника аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Запорізькій області, і отримані під час праці професійні, дружні або приятельські стосунки з такими свідками можуть дати підозрюваному можливість впливати на них безпосередньо або опосередковано через інших осіб, з метою зміни ними показань для уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю як самостійно, так і через інших осіб впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є підтвердженими, а доводи захисника з приводу їх відсутності необґрунтованими.

Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_7 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має офіційно зареєстроване місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має винагороди та подяки, як зазначає слідчий суддя та захисник в своїй апеляційній скарзі, встановлені ризики є високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, яке відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, який був застосований слідчим суддею, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування чи суду та впливати на свідків.

Посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного захворювання серця та нирок наразі не свідчить про неможливість перебування останнього в умовах слідчого ізолятору, оскільки доказів тому апеляційному суду надано не було.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, визначаючи альтернативний запобіжний захід у вигляді застави апеляційним судом враховано відомості про сімейний та майновий стан ОСОБА_7 , сукупність обставин вчинення інкримінованого останньому злочину та доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому визначення розміру застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень є обґрунтованим та таким, що здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу процесуального керівника - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 7 серпня 2023 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000084 від 4 травня 2022 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 серпня 2023 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 5 серпня 2023 року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 333/6114/22