Справа № 206/3281/23
Провадження № 1-кс/206/795/23
У Х В А Л А

20 липня 2023 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 09.09.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась слідчий слідчого управління ГУНП в Луганській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 09.09.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у 2014 році (більш точний час та дату під час досудового розслідування не встановлено), на території Луганської області, було створене не передбачене законами України збройне формування, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів. Так в серпні 2016 року, стало відомо, що ОСОБА_6 , на добровільній основі вступив до структурного підрозділу збройного формування, так званої «ЛНР» не передбаченого законами України, діючого на території Станично-Луганського району, Луганської області, останній мав умисел брати активну участь в діяльності даного збройного формування, при цьому розуміючи, що його діяльність спрямована на: заволодіння окремими територіями та їх утримання, силову підтримку окремих владних структур, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї. Вступивши до зазначеного збройного формування, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності формування, став брати активну участь в збройному формуванні так званої «ЛНР».

З 2014 року ОСОБА_6 , діючи в складі збройного формування «ЛНР», керуючись прямим умислом, несе службу на території не підконтрольній Україні, маючи при собі предмет зовні схожий на зброю. Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діяннями, які виразилися в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України.

16.12.2016 року у відношенні ОСОБА_6 винесено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом огляду електронної сторінки від 29.08.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.04.2016.

Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Про існування ризику, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить наступне:

1. той факт, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження невідоме;

2. тяжкість покарання, передбаченого санкцією статті, вчинених ОСОБА_6 - тяжкий злочин, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, або без такої, відсутністю інших альтернативних видів покарань;

3. відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, так як підозрюваний малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, не має постійного місця роботи або навчання;

4. вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Про існування ризику, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить наступне:

1. тривалість, систематичність та зухвалість вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, які він вчиняв протягом тривалого часу, що вказує на ризик продовження чи повторення протиправної поведінки;

2. вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Про існування ризику, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить наступне:

1. той факт, що у кримінальному провадженні наявні анкетні дані та місце проживання свідків, які є місцевими мешканцями, приймали участь у документуванні злочинної діяльності ОСОБА_6 . Життя та здоров`я цих свідків наражається на небезпеку через схильність ОСОБА_6 до вчинення насильницьких злочинів, в тому числі із застосуванням вогнепальної зброї.

Враховуючи зазначені обставини, застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для забезпечення реалізації покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам. Підозрюваний ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися в участі у діяльності не передбачених законом збройних формувань, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.260 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а також, що на теперішній час ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування і суду, на підставі вищезазначених обставин необхідно затримати підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровськ для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі викладеного слідчий просить суд надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 1-3).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених в клопотанні.

Слідчий суддя встановив, що об`єднаним штабом ЦУ СБ України в районі проведення АТО в ході здійснення пошукових заходів отримано інформацію про злочинну діяльність громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишне Станично-Луганського району Луганської області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Протиправна діяльність вищевказаного громадянина полягає в тому, що він з 2014 року бере активну участь в діяльності незаконного воєнізованого формування «Луганська народна республіка». Відомості про кримінальне правопорушення внесено до 09.09.2016 року за правової кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України (а.с. 4).

Також судом оглянуто протокол допиту свідка; акт огляду електронної сторінки від 29 серпня 2016 року; повідомлення про підозру від 16 грудня 2016 року; ухвала слідчого судді Біловодського районного суду Луганської області від 07 квітня 2017 року; та інші матеріали провадження.

Дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Згідно з ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором (ч. 1 ст. 190 КПК України).

Статтею 191 КПК України передбачено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Врахувавши дійсні обставини справи, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне встановити термін дії даної ухвали на строк шість місяців.

Також суд на виконання вимог ч. 2 ст. 190 КПК України зазначає контактні дані прокурора ОСОБА_4 : адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188-190, 307, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Луганській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 09.09.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу 20 січня 2024 року.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1