ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/334/23 Справа № 712/6571/23 Категорія: ст. 182, 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар учасники справи:ОСОБА_5
прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

30 червня 2023 року старший слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з моменту затримання, з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування заявлених в клопотанні вимог зазначив, що в двадцятих числах червня 2023 року, під час виконання своїх службових обов`язків, у ході проведення перевірки, встановивши відомості, щодо заниження вартості при розмитненні 25 автомобілів, ввезених із-за кордону, декларантом ОСОБА_11 , у ОСОБА_7 , разом з його колегою - головним державним інспектором Черкаської митниці ОСОБА_12 , виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди від декларанта, шляхом погроз притягнення останнього до відповідальності.

З метою реалізації свого злочинного умислу, в двадцятих числах червня 2023 року ОСОБА_7 зателефонував до довіреної особи декларанта - громадянина ОСОБА_13 та викликав останнього для надання пояснень до Черкаської митниці, за адресою розташування органу по вул. Остафія Дашкевича, 76 у м. Черкаси.

26 червня 2023 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_7 , зустрівши ОСОБА_13 біля приміщення Черкаської митниці, завів його у вказане приміщення та провів до свого службового кабінету, де разом із ОСОБА_12 , повідомили ОСОБА_13 про можливі штрафні санкції за нібито заниження вартості при розмитнені ним 25 автомобілів.

У подальшому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 вивів ОСОБА_13 з приміщення Черкаської митниці, та відійшовши недалеко від нього, поставив вимогу ОСОБА_13 про необхідність сплатити йому та ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 50 доларів США за кожний автомобіль, тобто в сумі 1250 доларів США, при цьому запевнивши останнього, що вони не проводитимуть перевірку по вказаним автомобілям та вирішать питання про не накладення відносно нього штрафних санкцій.

У свою чергу ОСОБА_13 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_12 як реальні, ураховуючи посади та повноваження останніх, змушений був погодитися на висунуту протиправну вимогу.

28 червня 2023 року, попередньо домовившись про зустріч із ОСОБА_13 , ОСОБА_7 на власному автомобілі «Volkswagen Bora», р.н. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_12 , близько 14 год. 00 хв. прибули на АЗС «Перон», що розташована за адресою: м. Черкаси, Смілянське шосе, 8 км, де під час розмови із ОСОБА_13 , ще раз запевнили останнього, що у разі отримання ними раніше зазначеної неправомірної вигоди в сумі 1250 доларів США, нададуть необхідні відповіді у відповідний відділ Черкаської митниці про те, що в його діях, як довіреної особи декларанта ОСОБА_11 не вбачається ознак правопорушень, і таким чином не притягнуть його до передбаченої відповідальності.

Далі ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, сказали ОСОБА_13 сісти до автомобіля «Volkswagen Bora» р.н. НОМЕР_1 , де отримали від останнього раніше зазначену ними неправомірну вигоду в сумі 1250 доларів США.

Під час досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному обґрунтовувано тим, що існують ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2023 року клопотання задоволено.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драбів Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 26 серпня 2023 року, включно.

Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 28.06.2023 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107 360 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_12 , свідками, іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до органів державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Ухвала обґрунтована тим, що з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , з урахуванням наявних ризиків, існує необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність на даному етапі досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, заступник керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2023 року та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з моменту затримання. У разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, визначивши необхідність виконання ним ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не заперечуючи встановлених під час судового розгляду обставин, апелянт вважав, що вказана ухвала підлягає скасуванню в частині визначення розміру застави з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку апелянта, суд не врахував що на сьогоднішній день в Україні Указом Президента України введено воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину набуває більшого суспільного резонансу, оскільки підозрюваний, будучи працівником правоохоронного органу, вчинив тяжкий корупційний злочин.

Вважає, що у даному випадку застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання покладених обов`язків на особу, що підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину.

Вказує, що враховуючи тяжкість указаного злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вбачається необхідним для належного виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, визначити йому заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього відповідних обов`язків.

Заслухавши доповідь головуючого, доводи та пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтям 177, 178, 183 КПК України.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 і вірно встановив, що у даному кримінальному провадженні наявні достатні підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вірно застосував до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що застава у меншому розмірі, ніж 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання покладених на особу обов`язків, що підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, є безпідставним.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у таких межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею вірно застосовано положення указаної статті та при обранні альтернативного запобіжного заходу правильно визначено розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Твердження апелянта про неврахування слідчим суддею суспільного резонансу даного кримінального провадження у зв`язку із вчиненням інкримінованого ОСОБА_7 злочину працівником правоохоронного органу під час дії на території України воєнного стану, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не спростовують правильності висновків суду та були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Посилання прокурора на тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, як на підставу для визначення останньому застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на думку колегії суддів є безпідставним.

Так, відповідно до частини 4 статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі розміру застави відповідає вимогам статті 182 КПК України та є достатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Водночас, необхідність у збільшенні визначеного слідчим суддею розміру застави прокурором в апеляційній скарзі не доведено та не обґрунтовано належним чином.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з частиною 3 статті 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 107 360 грн., та належним чином мотивував своє рішення.

Керуючись статтями 182, 183, 193, 194, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді