Справа № 165/1422/22
Провадження № 1-кп/165/181/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000148 від 31 березня 2022 року за ч.1 ст.122 КК України про затвердження угоди про примирення від 14 червня 2023 року укладеної між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не одружений, не працює, інвалід ІІ групи, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд

встановив:

30 березня 2022 року, близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту з матір`ю ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом та метою нанесення тілесних ушкоджень, рукою умисно наніс один удар по правій руці потерпілої. В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень своїй матері, кулаком правої руки наніс один удар по лівій руці потерпілої, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №25 від 11 травня 2022 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день (Пункт 2.2.2. "Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Правова кваліфікація дій ОСОБА_4 заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але такого, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, вищезазначену угоду про примирення просив затвердити, оскільки угода укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.

Потерпіла ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим та призначити останньому покарання узгоджене в угоді.

У підготовчому судовому засіданні законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 не заперечили щодо затвердження угоди про примирення укладеної між обвинуваченим та потерпілою, оскільки угода була укладена за їх присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.

При прийнятті рішення про затвердження угоди, укладеної між потерпілим та обвинуваченим про примирення, у судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Додаткових обов`язків для обвинуваченого ОСОБА_4 , які були б пов`язані із співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згоден обвинувачений ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України позбавлення волі на строк один рік На підставі ч.75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 з іспитовим строком.

Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмові від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу; для потерпілої обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесене відповідно до ч.4 ст.12 КК України до нетяжкого злочину. Міра покарання погоджена сторонами угоди відповідає правилу ч.2 ст.63 КК України та санкції ч.1 ст.122 КК України. Звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням відповідних обов`язків відповідає вимогам ст.75, ст.76 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілою та обвинуваченим.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_7 погоджуються на призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Виходячи з вище викладеного, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, його законного представника та захисника, які просили угоду затвердити, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Арешт на майно у даному кримінальному провадженні не накладався.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про примирення від 14 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0000148 від 31 березня 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 вересня 2023 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Після проголошення резолютивної частини вироку, в порядку передбаченому ч.15 ст.615 КПК України, вручити учасникам провадження копії повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1