Справа № 146/1566/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 22 липня 2022 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом учасником АТО та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, не є, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2022 року, біля 12 :00 години біля Меморіалу Слави по вул. Соборній в с. Яланець Тульчинського району Вінницької області під час проведення траурного мітингу по похованню загиблого у боротьбі з російськими загарбниками території України, військовослужбовця Збройних Сил України, жителя с. Яланець, Зініва Олександра, слово для виступу взяв настоятель храму Православної Церкви України «Нерукотворного Образу Хреста Спасителя» ОСОБА_7 .

Під час свого виступу останній також висловив свою релігійну позицію щодо представників Української Православної Церкви, даний виступ просили припинити деякі присутні на траурному мітингу.

Під час даного виступу до отця ОСОБА_8 підійшов присутній на ньому настоятель місцевого «Святомихайлівського» храму отець ОСОБА_5 , у якого неприязні відносини з ОСОБА_9 через перебування у різних конфесіях та почав словесну суперечку.

У ході виниклої словесної суперечки через висловлювання ОСОБА_9 у ОСОБА_5 , різко зросла неприязнь до того. Далі діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 металевим хрестом, що знаходився у нього в руках, наніс два удари ОСОБА_9 в передпліччя правої руки спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця і садна правого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнав, суду пояснив, що 22 липня 2022 року він був на похороні воїна ОСОБА_10 . Коли виступав біля "Меморіалу слави" ОСОБА_9 , то останній почав ображати священників УПЦ, вдова покійного просила зупинити свій виступ, але він продовжував. Обвинувачений вийшов до трибуни для того, щоб забрати в ОСОБА_9 мікрофон, але він його відштовхнув, та щоб не впасти схопився за руки ОСОБА_9 та відштовхнув його. Удари хрестом потерпілому не наносив. Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що 22 липня 2022 року він прибув в с. Яланець, де проходила панахида перед похованням військового ОСОБА_10 . Коли він виступав, то висловлював свої співчуття рідним та почав перераховувати причини які призвели до смерті воїна. Однією з цих причин він сказав, що не цінується мова, не цінується культура та українська церква. Він звернувся до голови Томашпільської селищної ради з проханням заборонити діяльність російських попів. ОСОБА_5 підійшов до нього та почав проявляти фізичну агресію, а саме хотів його штовхнути, після чого він відштовхнув його від себе, далі ОСОБА_11 зірвав хреста, який був у нього на грудях та хотів нанести удари хрестом в область голови, але попав в руку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що 22 липня 2022 року біля 11 год він знаходився в с. Яланець на території "Меморіалу слави", де проводились заходи прощання із загиблим ОСОБА_10 . На даному заході були присутні священники. В ході виступу священник ОСОБА_9 почав висловлювати свої невдоволення щодо діяльності церкви УПЦ, внаслідок чого виникла суперечка між священниками. Як саме відбувалась суперечка він не бачив, оскільки стояв далеко.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 22 липня 2022 року в с. Яланець був на похоронах загиблого воїна. Під час промови ОСОБА_9 біля меморіалу не був. Про конфлікт між священниками чув від інших.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що був присутній 22 липня 2022 року біля 12 год меморіалу пам`яті в с. Яланець, де відспівували військовослужбовця ЗСУ. Під час виступу священник ОСОБА_9 почав ображати представників УПЦ, називавючи їх московськими попами та підбурював місцеве населення до релігійної ворожнечі . Родичі почали робити йому зауваження, просили припинити промову. Під час даної панахиди був присутній ОСОБА_5 , який є настоятилем храму с. Яланець УПЦ, який також намагався припинити промову ОСОБА_9 та підійшов до трибуни та намагався відвести від неї ОСОБА_9 , отанній відштовхнув ОСОБА_5 , після чого між ними почалась штовханина. Чи наносив ОСОБА_5 ОСОБА_9 тілесні ушкодження він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є сусідкою загиблого героя ОСОБА_10 22 липня 2022 року в с. Яланець проходив траурний мітинг на території меморіалу слави. На мітингу були священники ОСОБА_5 , який є настоятелем місцевого храму та священник ПЦУ ОСОБА_9 . Під час промови ОСОБА_9 почав висловлюватись про заборону діяльності УПЦ на території України. ОСОБА_9 було запропоновано припинити виступ, однак він продовжував далі виступати. До трибуни підійшов ОСОБА_5 та між отцями виник конфлікт. Отець ОСОБА_9 відштовхнув від себе ОСОБА_5 , на що той замахнувся на нього хрестом. Також вказала, що ОСОБА_16 знімав на камеру, а дружина загиблого просила його цього не робити.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 22 липня 2022 року він був на проведенні заходів прощання з загиблим воїном ОСОБА_10 . Під час мітингу надавалось прощальне слово присутнім. Коли виступав ОСОБА_9 , то почав висловлюватитсь з приводу заборони діяльності на території України УПЦ. Даний виступ не сподобався деяким присутнім та рідним, почали просити припинити виступ. Те, що відбувалось біля трибуни він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 , суду пояснила, що 22 липня 2022 року вона була присутня під час проведення заходів прощання з загиблим воїном ОСОБА_10 . Коли почав виступати священник ОСОБА_9 , то почав висловлюватись про те, що необхідно заборонити на території України діяльність УПЦ. В ході виступу люди просили його припинити провокації, проте він не реагував. Після чого до трибуни підійшов ОСОБА_5 та між ними виникла суперечка. Оскільки було багато людей, вона не бачила, як наносилися тілесні ушкодження, а лише побачила, як священників розбороняли.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що 22 липня 2022 року в с. Яланець проводились заходи з прощання із загиблим воїном ОСОБА_10 на території "Меморіалу слави". Під час мітингу були присутні представники релігійних конфесій ПЦУ та УПЦ. Під час виступу представника ПЦУ ОСОБА_9 , останній висловлювався, що необхідно заборонити на території України діяльність УПЦ, після чого до трибуни підійшов представник УПЦ ОСОБА_5 між ними сталась суперечка, священники штовхались.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що 22 липня 2022 року він разом із ОСОБА_9 , який є настоятелем храму нерукотворного образу Христа спасителя (ПЦУ) та іншими представниками релігійної громади був присутнім під час заходів прощання, а саме траурного мітингу з загиблим ОСОБА_10 . Мітинг проходив на території "Меморіалу слави". На мітингу були присутні жителі с. Яланець та запрошені. Під час виступу ОСОБА_9 звертався до органів місцевої влади про заборону діяльності УПЦ на території громади та України. В ході цього, до трибуни підійшов ОСОБА_20 , священник УПЦ, який почав агресивно себе поводити, декілька разів штовхнув ОСОБА_9 та під час штовхання вдарив його кілька разів хрестом. Також вказав, що проводив відео трансляцію даного заходу.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що 22 липня 2022 року вона була присутня в с. Яланець на території "Меморіалу слави", де проводились заходи прощання із загиблим воїном ОСОБА_10 . Під час траурного мітингу були присутні священники ПЦУ та УПЦ. В ході виступу священник ОСОБА_9 почав висловлюватись з приводу заборони діяльності УПЦ та висловлювався провокативно в адресу священнослужителів. Рідні та присутні почали просити його припинити виступ, проте він не реагував, а продовжував. Після цього до трибуни підійшов ОСОБА_5 та попросив його заспокоїтись, на що ОСОБА_9 його відштовхнув від трибуни. При цьому тілесних ушкоджень та ударів ОСОБА_5 не наносив.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, 22 липня 2022 року в с. Яланець проводились заходи прощання з загиблим воїном ОСОБА_10 . Даний мітинг проходив на території "Меморіалу слави". На даному мітингу були присутні представник ПЦУ та представники УПЦ. В ході виступу представника ПЦУ отець ОСОБА_8 , почав негативно та провокаційно висловлюватись в сторону УПЦ та ображати священників. Родичі та присутні попросили припинити промову, однак отець ОСОБА_9 не зупинявся та не реагував на зауваження. В подальшому ОСОБА_5 підійшов до трибуни та попросив його зупинитись. На що ОСОБА_9 відштовхнув його від себе та між ними почалась суперечка та штовханина, чи наносились в ході цього удари він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_10 та 22 липня 2022 року проводились поховання її чоловіка. Траурний мітинг проходив біля "Меморіалу слави". Вона бачила як невідомий чоловік проводив відеофіксацію траурного мітингу, зйомку її та тіла чоловіка. Побачивши це вона сказала, щоб він цього не робив. Під час мітингу виступав священник ОСОБА_9 , який казав, що священик ОСОБА_5 не правильно проводив церковний обряд з тілом ОСОБА_24 . Між священниками був конфлікт, який особисто вона не бачила.

Крім того, судом були дослідженні наступні докази у справі:

- висновок експерта № 35 від 23 липня 2022 рокуу відповідно до якого ОСОБА_9 нанесені тілесні ушкодження у вигляді синця і садна правого передпліччя. Дані телесні ушкодження виникли в результаті дії тупого (х) твердого (х) предмету (в), до яких відноситься металевий хрест, до3-х діб від часу обстеження (23.07.2022 року), можливо 22.07.2022 року і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, п.2.3.1.б)» відносяться до легкого ступеня тяжкості (а.с.144);

-висновок експерта № 56 від 31 жовтня 2022 року, згідно якого видно, що на представленому працівниками дізнання відео (диск) видно, як металевий хрест священника ОСОБА_5 , який по розмірах може відноситись до тупих твердих предметів, контактує, під час сутички, із зовнішньою поверхнею правого перпедпліччя священника ОСОБА_9 . Виявлені 22 липня 2022 року у гр. ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця і садна правого передпліччя, могли бути нанесені за обставин, які зображено на представленому відезапису (а.с.170).

- протокол проведення слідчого експерименту від 23 вересня 2022 року за участю свідка ОСОБА_16 (а.с. 145-147);

-протокол огляду від 20 вересня 2022 року (а.с.148-150);

-протокол огляду від 18 листопада 2022 року (а.с.171-176);

- диск з записом відео з мережі інтернет.

Оцінюючи вищезазначені досліджені судом докази по справі, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому покладає їх в основу обвинувального вироку.

Не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 суд розцінює як обрану позицію захисту від пред`явленого обвинувачення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії вірно кваліфіковано державним обвинуваченням за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в сукупності дослідженими доказами в судовому засіданні, а саме поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_16 , оглянутими в судовому засіданні відео вилученим з всесвітньої мережі інтернет (публікацією репортажу телепрограми «ТСН» телеканалу «1+1», публікацією на Youtub каналі), експертизами, слідчим експерементом, протоколами огляду.

Щодо твердження сторони захисту адвоката ОСОБА_6 про недопустимість доказу, а саме відео з інтернету суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 307 ЦК України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці (в громадських місцях), на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числя таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Суд звертає увагу, що відеозйомка здійснена в громадському місці, здійснена вона відкрито, неприховано, при цьому обвинувачений не висловлював вимогу не знімати його.

Щодо відсутності в протоколах огляду дати народження та місця проживання спеціаліста, на думку суду не є суттєвим недоліком та немає наслідків визнання такого доказу не допустимим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановленні.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень буде обрання йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

Крім того, потерпілим ОСОБА_9 в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням на його користь у розмірі 10000 грн.

Згідно із ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні розміру відшкодування - враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди ґрунтується на моральних стражданнях та хвилюваннях, тому виходячи з принципів виваженості, розумності й справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме 5000 грн.

З клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу сторона обвинувачення не зверталася.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 5000 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1