ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/503/23 Справа № 219/5438/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м.Кривий Ріг

27 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відео

конференції з ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор»)

розглянувши у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000368, №0000515 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

Встановила:

Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світлодарськ, м. Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, вирішено питання про речові докази та судові витрати.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Світлодарськ, м. Дебальцеве Донецької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Згідно вироку, 20 жовтня 2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи біля будинку № 24 в м. Світлодарськ, Бахмутського району Донецької області, побачив оставлений біля під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 автомобіль, діючи умисно, з раптово виниклим корисливим умислом спрямованим на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення (крадіжки) чужого майна, переслідуючи зазначений вище умисел, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , через ліві задні дверцята, які на той момент були не зачинені проник в салон автомобіля звідки таємно викрав музичний підсилювач марки «JBL» моделі «Grand touning GT-075.2», вартістю 1500,00 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в указаному розмірі.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.04.2021 року, приблизно 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи біля будинку за адресою: АДРЕСА_5 , побачив, що поблизу 6 під`їзду, припарковано автомобіль марки FORD, моделі TRANSIT, червоного кольору, державний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Перебуваючи біля вищезазначеного автомобіля, враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність грошових коштів, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а саме проникнення до вищезазначеного автомобіля.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 знаходився біля автомобіля, діючи умисно, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, переконавшись, що усі двері автомобіля, окрім правої передньої, були зачинені, відкрив вказані двері та проник в середину автомобіля, знаходячись у салоні автомобілю побачив відео реєстратор HP car camcorder F210 FULL HD 1080P вартістю 1565,86 гривень та грошові кошти у сумі 1000 гривень, які взяв руками та поклав собі в кишені, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином викрав вказане майно, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 2565,86 гривень.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 19.04.2021 року, у нічний час (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходячи біля будинку за адресою: АДРЕСА_5 , побачив, що поблизу 4 під`їзду, припарковано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21013, державний номер НОМЕР_3 , синього кольору, який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Перебуваючи біля вищезазначеного автомобіля, враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність грошових коштів, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, а саме проникнення до вищезазначеного автомобіля.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, знаходився біля автомобіля марки ВАЗ, моделі 21013, державний номер НОМЕР_3 , керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, шляхом проникнення до вищезазначеного автомобіля, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, переконавшись що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, переконавшись, що усі двері, окрім правої передньої, були зачинені, відкрив вказані двері та проник в середину салону автомобіля, знаходячись у салоні автомобіля, відкрив капот та підійшов до нього. Знаходячись біля капоту автомобіля, руками, почав від`єднувати акумуляторні клеми від акумулятора у корпусі жовтого кольору із ручкою чорного кольору, на верхній частині якого міститься індикатор, марки «FORSE original 60», серійний номер НОМЕР_4 вартістю 1341,00 гривень, шляхом їх розхитування. Від`єднавши акумуляторні клеми від вищезазначеного акумулятора, ОСОБА_7 , руками витяг акумулятор, із підкапотного простору автомобіля марки ВАЗ, моделі 21013, державний номер НОМЕР_3 , вчинивши його крадіжку, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 1341, 00 гривень.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.04.2021 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, попередньо домовившись зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якому напередодні запропонував вчинити крадіжку майна, разом направились до 1 під`їзду будинку № 130 м. Світлодарськ, де побачили у дворі вказаного будинку припарковано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, державний номер НОМЕР_5 , бежевого кольору, який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Далі, перебуваючи біля вищезазначеного автомобіля, враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність грошових коштів, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, переконавшись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, з різних боків, підійшли до дверей автомобіля та кожен зі своєї сторони почали перевіряти, чи всі двері автомобіля закриті. Після чого, переконавшись, що усі двері автомобіля, окрім лівої передньої, були закриті, ОСОБА_8 відкрив вказані двері та проник в середину салону, знаходячись у салоні автомобіля, руками, заліз під рульове колесо, знайшов ручку відкривання капота та потягнув за неї. У цей час ОСОБА_7 знаходився біля капоту автомобіля та чекав його відкривання ОСОБА_8 , потім підняв кришку капота автомобіля. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись біля капоту автомобіля, руками, разом почали від`єднувати акумуляторні клеми від акумулятора у корпусі жовтого кольору із ручкою чорного кольору, марки «FORSE 60», серійний номер НОМЕР_6 , вартістю 1352,00 гривень, шляхом їх розхитування.

Від`єднавши акумуляторні клеми від вищезазначеного акумулятора, ОСОБА_7 , руками витяг акумулятор із місця для розміщення акумулятора із підкапотного простору автомобіля та передав його ОСОБА_8 , з яким разом з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 1352,00 гривень.

Так, 27.04.2021 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , керуючись злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом проникнення до сховища, попередньо домовившись зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який напередодні запропонував вчинити крадіжку майна, разом направились до 1 під`їзду будинку № 130 м. Світлодарськ, де побачили у дворі вказаного будинку припарковано автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, державний номер НОМЕР_5 , бежевого кольору, який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Далі, перебуваючи біля вищезазначеного автомобіля, враховуючи скрутне матеріальне становище, відсутність грошових коштів, ОСОБА_8 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправність і соціально небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника автомобіля, переконавшись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, з різних боків, підійшли до дверей автомобіля та кожен зі своєї сторони почали перевіряти, чи всі двері автомобіля закриті. Після чого, переконавшись, що усі двері автомобіля, окрім лівої передньої, були закриті, ОСОБА_8 відкрив вказані двері та проник в середину салону, знаходячись у салоні автомобіля, руками, заліз під рульове колесо, знайшов ручку відкривання капота та потягнув за неї. У цей час ОСОБА_7 знаходився біля капоту автомобіля та чекав його відкривання ОСОБА_8 , потім підняв кришку капота автомобіля. Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , знаходячись біля капоту автомобіля, руками, разом почали від`єднувати акумуляторні клеми від акумулятора у корпусі жовтого кольору із ручкою чорного кольору, марки «FORSE 60», серійний номер НОМЕР_6 , вартістю 1352,00 гривень, шляхом їх розхитування.

Від`єднавши акумуляторні клеми від вищезазначеного акумулятора, ОСОБА_7 , руками витяг акумулятор із місця для розміщення акумулятора із підкапотного простору автомобіля та передав його ОСОБА_8 , з яким разом з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 1352,00 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким дії ОСОБА_8 кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі, дії ОСОБА_7 за епізодом від 19.04.2021 року кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище» за епізодами крадіжок від 19.04.2021 року з автомобіля ОСОБА_12 та від 27.04.2021 року.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що викрадення акумулятора з-під капоту автомобіля не утворює кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище», оскільки капот автомобіля не призначений для зберігання матеріальних цінностей, а є кузовною частиною, що захищає двигун та інші елементи моторного відсіку (в тому числі акумулятор) від негативного впливу зовнішніх факторів, а тому дії обвинувачених за вказаними епізодами слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України із виключенням кваліфікуючої ознаки «проникнення у сховище».

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вирок суду першої інстанції був постановлений з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що судом першої інстанції не порушено вимоги ст. 349 КПК України щодо обсягу дослідження доказів та наслідків розгляду провадження за ч. 3 ст. 349 КПК України для обвинувачених.

Винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно, за епізодом злочинної діяльності від 27.04.2021 року у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених у вироку, стверджується сукупністю доказів, яким суд надав належну правову оцінку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчинені ними інкримінованих кримінальних правопорушень при обставинах наведених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ч.3 ст.349 КПК України, які не оспорюються в апеляційній скарзі прокурора.

Рішення суду першої інстанції оскаржується прокурором лише в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тому колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з вироку кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище за епізодами злочинної діяльності крадіжки акумуляторів, є слушними.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що за змістом приписів ч.2 ст.404 КПК, якими задекларовано імперативні вимоги щодо меж апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Таким чином, визначення меж перегляду судом апеляційної інстанції засноване на вимогах засад змагальності сторін і диспозитивності. А можливість виходу суду за межі апеляційних вимог допускається лише за умови, що цим не погіршується становище обвинуваченого.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна вчиненому повторно, поєднаним з проникненням у сховище, за епізодом злочинної діяльності від 27.04.2021 року у таємному викраденні чужого майна вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з проникненням у сховище.

Під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнали повністю та щиро розкаялися.

Разом з тим, в судовому рішення детально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які встановлені судом першої інстанції, а саме, обвинувачені вчиняли крадіжки шляхом вільного доступу, зокрема за всіма епізодами злочинної діяльності двері автомобілів були відчинені.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання: шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові 18 квітня 2018 року (справа №569/1111/16-к, провадження №13-14кс18) при вирішення питання про наявність чи відсутність ознаки «проникнення» вказала, що як правильно зазначається в постанові ВСУ від 15 листопада 2012 року в справі №5-15кс12в, при здійсненні такої правової оцінки необхідно виділяти фізичний та юридичний критерії розуміння поняття «проникнення». Зокрема, для визначення фізичного критерію підлягає встановленню: 1) факт входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища); 2) час, спосіб, місце та обставини входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) з урахуванням режиму доступу до нього та до майна, яким бажає заволодіти особа.

Для з`ясування юридичного критерію слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) в приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

На підставі вищевикладеного, судом першої інстанції безпідставно кваліфікувано дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України з кваліфікуючою ознакою - проникнення у сховище.

Таким чином, колегія суддів кваліфікує дії ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а за епізодом від 27.04.2021 року таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є у тому числі застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положення п.2, 4 ч.1 ст.408 КК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок суду першої інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та виключенню із мотивувальної частини вироку кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище.

При призначенні покарання колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинної діяльності кожного обвинуваченого, думку потерпілих, які просили покарання призначити на розсуд суду та претензій матеріального характеру до обвинувачених не мають, осіб обвинувачених, зокрема ОСОБА_7 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризуються добре, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_7 , складеною посадовою особою Бахмутського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 07.10.2021 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обвинувачений ОСОБА_8 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працює, за місцем проживання характеризуються добре, обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно з досудовою доповіддю на обвинуваченого ОСОБА_8 , складеною посадовою особою Бахмутського міськрайонного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області 07.10.2021 року, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Тому, враховуючи наведені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання з огляду на положення ст. 65 КК України та перекваліфікацію дій обвинувачених, ОСОБА_7 призначити покарання у виді3 років позбавлення волі, ОСОБА_8 призначити покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Саме такий вид і розмір покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним, справедливим та достатнім для їх виправлення, сприятиме перевихованню та попередженню вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині кваліфікації дій обвинувачених та призначеного їм покарання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 404, 405, 408, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2021 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , змінити в частині кваліфікації дій обвинувачених та призначеного покарання.

Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку «проникнення у сховище».

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.2 ст.185 КК України. Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_8 , з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України. Вважати засудженим ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді