Справа № 216/5638/23
провадження 1-кс/216/2325/23
УХВАЛА

іменем України

29 серпня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №2 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0001691 від 19.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернулася до слідчого судді із зазначеним клопотанням, погодженим з прокурором про арешт майна, а саме: об`єкту нерухомості, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,3 кв.м, перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , право власності на яке на підставі договору купівлі-продажу 21.12.2022, Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область., 1-52, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 21.12.2022 з забороною відчуження та розпорядження.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18.08.2023 до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області поштою надійшла письмова заява від ОСОБА_5 , про те що в період часу з 1999 року по теперішній час невстановлена особа, шляхом обману заволоділа майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме кватирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 103,3 кв.м. Обставини події встановлюються.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником квартири за номером АДРЕСА_2 , що складається з чотирьох кімнат жилою площею 73,8 кв.м., загально площею 103,3 кв.м. у чотирьохповерховому жилому будинку на четвертому поверсі. Квартира належить ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі Договору дарування квартири від 21.04.1999 серії ABA N° 517252, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , посвідчений 21.04.1999 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 , зареєстрованого в реєстрі за N° 1309, та право власності на яку зареєстровано 05.01.2000 Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під N° 3П стор. 128 запис 1008. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - рідні дідусь і бабуся.

ОСОБА_5 постійно проживає на території Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії із 1994 року. У 1999 році, коли він приїздив у м. Кривий Ріг до своїх дідуся і бабусі, між ними був укладений договір дарування квартири. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжили проживати у квартирі до останніх днів свого життя. Дідусь помер у липні місяці 1999 року, а бабуся - у січні місяці 2021 року.

У 2008 році, коли приїздив в Україну по роботі, ОСОБА_5 вперше отримав ідентифікаційний податковий номер. Востаннє він був присутній в Україні у 2014 році.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 із 1994 року постійно проживає за межами України, після смерті бабусі він попрохав знайомого його батька з м. Кривий Pir, гр. ОСОБА_9 (тел.: НОМЕР_1 ), періодично навідуватися до квартири, щоб наглядати за її станом. 28.07.2023 його батьку, ОСОБА_10 , зателефонував гр. ОСОБА_9 та повідомив, що замок на вхідних дверях у квартиру був замінений, у зв`язку із чим він не зміг потрапити до неї. Жодного доручення будь-яким особам на заміну замку у квартиру ОСОБА_5 не надавав.

Маючи побоювання, що квартира стала об`єктом протиправних дій, ОСОБА_5 попрохав свого батька здійснити запит на отримання інформаційної довідки щодо відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Квартири. глибокий подив, згідно відомостей з інформаційної довідки власником Квартири значиться невідома йому особа - ОСОБА_4 .

У якості підстави для реєстрації права власності на квартиру за гр. ОСОБА_4 в інформаційній довідці зазначено Договір купівлі-продажу, виданий 21.12.2022 Державним нотаріусом Сьомої дніпровської нотаріальної контори ОСОБА_11 . Здійснивши пошук на вебсайтах з продажу нерухомості, він виявив оголошення, що невідома мені особа на ім`я « ОСОБА_12 » (тел.: НОМЕР_2 ) здійснює продаж чотирьохкімнатної квартири 103 кв. м. на площі Визволення. Оглянувши розміщені на вебсайті obyava.ua фото, він впізнав внутрішній інтер`єр Квартири та його меблі. На вебсайті obyava.ua було зазначено, що оголошення про продаж Квартири розміщено агентством нерухомості « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_3 .

Таким чином, на даний час відсутнє волевиявлення на відчуження квартири будь-яким особам, ОСОБА_5 будь-які документи, згідно яких ОСОБА_5 нібито у той чи інших спосіб відчужив квартиру стороннім особам, є підробними, тому слідчий просила клопотання задовольнити у відповідності до п.3 ч.2 ст. 170 КППК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Слідчий СВ Криворізького ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, в поданій суду заяві просила клопотання розглядати за своєї відсутності, підтримавши його з наведених у ньому підстав.

Розглянувши матеріали клопотання в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання із наступних підстав.

Із суті клопотання вбачається, що із зазначеним клопотанням слідчий звернувся, оскільки арешт на майно необхідно накласти в зв`язку із можливою конфіскацією майна як виду покарання.

Як вбачається з ч.1-3,6 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема:1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки відомостей та процесуальних документів, які підтверджують, що спірна квартира визнана речовим доказом та має його ознаки у розумінні ст. 98 КПК України у даному кримінальному провадженні, слідчим не представлено.

Крім того, на даний час особи, яким би пред`явлено підозру в рамках кримінального провадження № 0001691 від 19.08.2023 року відсутні, розмір шкоди, завданої злочином не визначений, цивільний позов в рамках провадження не заявлений, санкція ч.3 ст. 190 КК України не передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, що вказує на відсутність законних підстав до застосуванню арешту на зазначену в клопотанні ківартиру із заявлених слідчим підстав.

Тому, доводи клопотання слідчий суддя знаходить необгрунтованими, які задоволенню не підлягають.

Керуючись 40, 170-173, 223, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 діб безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_13