Справа № 461/2479/23
Провадження № 1-кс/461/2699/23
УХВАЛА

іменем України

24.05.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2022 року, якою клопотання старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було задоволено, та накладено арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково - реєстраційних операцій із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що накладення такого арешту є безпідставним та власник майна зазнає необгрунтованого втручання у право володіти, розпоряджатися вказаним автомобілем. Стверджує, що всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем вже проведено, та потреба у накладенні вказаного арешту відпала, оскільки він вже був оглянутий експертом при проведенні всіх необхідних експертиз.

Просить постановити ухвалу, якою скасувати частково арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , без права відчуження власником та внесення змін до вузлів та агрегатів вказаного транспортного засобу.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив його задоволити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання частково заперечив, зокрема, щодо скасування арешту на вказаний транспортний засіб в частині заборони права розпорядження та проведення обліково - реєстраційних операцій із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 . В частині скасування заборони на користування вказаним транспортним засобом власником та його передачі останньому не запеерчив, оскільки у вказаному кримінальному провадженні вже проведено автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи, а також слідчий експеримент з участю вказаного автомобіля, тому утримання автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 на штрафмайданчику вважає недоцільним.

Заслухавги думку заявника ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 дослідивши матеріали клопотання приходжу до переконання, що клопотання слід задоволити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Стаття 7 та 16 КПК України передбачають, що одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права, законність та недоторканість права власності.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000507 від 05.04.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Дане кримінальне провадження розпочато за фактом ДТП, яке мало місце 05.04.2023 року приблизно о 16:20 год. у м. Сокаль, Червоноградського району, Львівської області, по вул. Тартаківська, за участі автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 та велосипеда марки «Everest» під керуванням ОСОБА_6 . В результаті ДТП ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

05.04.2023 року під час огляду місця пригоди був виявлений і описаний автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . З метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення вказаний транспортний засіб було тимчасово вилучено та доставлено на територію стоянки, що розташована у м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Постановою старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 06 квітня 2023 року автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2023 року накладено арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користування, розпорядження та проведення обліково - реєстраційних операцій із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема огляду транспортного засобу та проведення необхідних експертиз. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у справі.

В судовому засіданні слідчим ОСОБА_4 повідомлено, що у вказаному кримінальному провадженні вже проведено автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизи, а також слідчий експеримент з участю автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 .

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що станом на день звернення до слідчого судді з даним клопотанням про скасування арешту вищезазначеного транспортного засобу з ним було проведено усі необхідні слідчі дії, у зв`язку з чим відпала б необхідність у подальшому арешті.

Однак зважаючи на позицію слдіства прихожу до переконання, що слід скасувати арешт на автомобіляь марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 лише в частині скасування заборони на користування вказаним транспортним засобом власником та його передачі останньому.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч.1, 4 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказаний автомобіль було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку.

Однак слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що відпала потреба у вказаному арешті транспортного засобу, оскільки жодних слідчих дій з вказаним транспортним засобом не проводиться, а всі необхідні слідчі дії з його участю вже проведено.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінальною розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п,35).

Обґрунтуванням накладення арешту в ухвалі про накладення арешту на зазначене майно є збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження,

Таким чином, накладення арешту в частині заборони користування на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, не є пропорційним, тобто таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця рухомого майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема заявника.

З огляду на вищевикладене, а також той фант, що вищевказаний транспортний засіб власник використовує для утримання своєї сім`ї, вважаю, що такий транспортний засіб підлягає передачі законному власнику на відповідальне зберігання.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстав для арешту зазначеного вище майна, в частині заборони користування ним, зокрема і тих, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, немає. А тому, беручи до уваги надані докази, наявні усі підстави для скасування арешту майна в частині заборони користування таким транспортним засобом.

За таких обставин клопотання слід задовільнити частково та скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 06.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000507 від 05.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в частині заборони користування із автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , та повернути вказане майно законному власнику на відповідальне зберігання.

Одночасно, зазначаю, що підстав для скасування арешту на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , в частині заборони розпорядження та проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаними транспортними засобами, з метою збереження речових доказів, немає, та в цій частині заборона продовжує свою дію, а тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, - задоволити частково.

Скасувати арешт на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить: ОСОБА_5 , в частині заборони права користування вказаним автомобілем, та зобов"язати слідчого передати вказаний транспортний засіб власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1