КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 27.06.2021, приблизно о 20 годині 35 хвилин, знаходився в ПКіВ «Гідропарк» за адресою: м.Київ, Броварський проспект, де звернув увагу на раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_8 , при цьому, у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення, належного ОСОБА_8 майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 , підійшов до потерпілого та лівою рукою штовхнув останнього в область голови, від чого потерпілий ОСОБА_8 втратив рівновагу та впав. Після цього, ОСОБА_6 забрав сумку потерпілого, в якій знаходилось наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A8+», вартістю 4000 гривень 00 копійок; шкіряний гаманець «Tommy Hilfiger», чорного кольору, вартістю 2000 гривень 00 копійок; посвідчення водія на ім`я потерпілого ОСОБА_8 ; дві банківські картки КБ «Приватбанку», які належали останньому та грошові кошти у розмірі 100 гривень.

В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6100 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 19.10.2022 знаходились на ярмарці вздовж проспекту Соборності в м. Києві, де побачили ОСОБА_9 , яка знаходилась біля торгової палатки з ласощами, при цьому у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах дії воєнного стану та території України, ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, наблизився притул до потерпілої та таємно повторно викрав пенсійне посвідчення, картку киянина на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , та грошові кошти у розмірі 500 гривень, номіналом 2 купюри по 200 гривень та 1 купюра 100 гривень, після чого ОСОБА_6 відійшов на певну відстань та передав вищезазначені речі особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який знаходився поряд, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд, чим було завдано потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 500 гривень 00 копійок.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного йому покарання з іспитовим строком 3 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначає, що при призначенні покарання, суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік та стан здоров`я, а також помилково не встановив в його діях наявність активного сприяння розкриттю злочину та не врахував відсутність цивільних позовів та будь-яких претензій з боку потерпілих. Звертає увагу, що під час судового розгляду обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні злочинів, які вчинив через тяжкий матеріальний стан, а також висловив жаль з приводу цього. Стверджує, що з урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_6 можливо призначити покарання зі звільненням від його відбування з іспитовим строком.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що судом не взято до уваги його щире каяття та сприяння слідству, а також відсутність цивільних позовів. Звертає увагу, що у 2007 році він був мобілізований до лав ЗСУ і наразі перебуває в запасі, тому призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України дасть можливість обороняти територіальну цілісність держави.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працює, не одружений, не має постійного джерела доходів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Разом з тим, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч.2 ст.186, ч.4 ст.185 КК України, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, правильно обрав принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.04.2023 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3