Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/1713/23
Провадження № 1-кп/930/242/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2023 р. Немирівський районний суд

Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

Особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000169 від 23.04.2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання прокурора про застосування примусового заходу медичного характеру, що 23.04.2023 близько 20:10 год. ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_1 , вчинив завідомо неправдиве повідомлення про замінування, що загрожує загибелі людей та іншими тяжкими наслідками, а також занепокоєння, паніку та розгубленість серед жителів будинку в АДРЕСА_2 . Так, ОСОБА_4 не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не розуміючи, що вказане повідомлення є неправдивим і не відповідає дійсності, не розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів знаходячись в АДРЕСА_1 , з мобільного телефону «Redmi 7А» ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером « НОМЕР_3 », здійснив телефонний дзвінок на спецлінію «102» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться в м. Вінниця по вул. Театральна, 10, та не називаючи свої анкетні дані, повідомив оператору завідомо неправдиву інформацію про замінування будинку в АДРЕСА_2 .

В ході огляду будинку за адресою АДРЕСА_2 , та прилеглої до нього території працівниками поліції, вибухових речовин, пристроїв, а також предметів, ззовні на них схожих, виявлено не було.

Таким чином, згідно клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей.

У клопотанні прокурор просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0). та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F 20.0) ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового стаціонарного лікування у психіатричній лікарні.

В теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, так як згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 27 від 08.06.2023, ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказав, що суть судового розгляду йому зрозуміла, вину у вчиненому визнає повністю, проти задоволення клопотання не заперечує.

Захисник особи, стосовно якої розглядається клопотання, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4

Законний представник ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 27 від 08.06.2023, в період часу, до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_4 діяння, страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0), та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0). ОСОБА_4 у теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

У відповідності до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність,здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Пунктом 2 ч.1ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання,тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 3ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно ч.1, ч.2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

За приписами, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року, примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру. Застосування заходів примусового заходу медичного характеру за рішенням суду може полягати лише в їх застосуванні, при цьому, суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер психічного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого злочину.

З урахуванням вищевикладеного та думки учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_4 суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, в стані неосудності, в момент скоєння правопорушення він страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїчної шизофренії (F20.0), яке вимагає догляду та лікування.

Тому суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.93,94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст.ст.369-372,511,512,513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000169 від 23.04.2023 року, щодо ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого, примусовий захід медичного характеру у вигляді - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду з метою подальшого примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду - Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. Ющенка, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.04.2023 року.

Речові докази:

-мобільний телефон "Redmi 7A", ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером « НОМЕР_3 », який належить ОСОБА_4 , та який поміщений у спецпакет НПУ № SUD2103394 та передано до камери зберігання речових доказів Гайсинського РУП, повернути законному представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .

- диск із звукозаписами повідомлень зроблених ОСОБА_4 на спецлінію «102», який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000169.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1