Справа № 184/743/23
Номер провадження 1-кп/184/109/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000055 від 06.02.2023 року за обвинуваченням:

¦ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має середню освіту, дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст.. 89 КК України,

у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2023 року близько 12:00 годин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в неврологічному відділенні КП «ЦМЛ ПМР`ДО» по вул. Медичній, 19 м. Покров Дніпропетровської області, де побачив на вішалці куртку, яка належить ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний намір, спрямований на крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 в той же ж день та час, перебуваючи там же, переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи таємно, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання із внутрішньої лівої кишені куртки ОСОБА_5 таємно з корисливих спонукань з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на картковому рахунку потерпілого ОСОБА_5 викрав платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» з номером карткового рахунку № НОМЕР_1 , яка згідно Закону України Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657 - ХІІ, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року №2346- Ш, п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року № 851-1У, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід кваліфікувати ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Крім того, в період дії воєнного стану, який введений на території України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а саме 14 січня 2023 року, після незаконного заволодіння банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, які знаходились на розрахунковому рахунку, що належить ОСОБА_5 , в той же день близько 12 години 10 хвилин прийшов до аптеки «Народна аптека», розташованої за адресою вул. Центральна, 39 а м. Покров, Дніпропетровської області, де використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , розрахувався за придбання лікарських засобів на загальну суму 557, 98 гривень.

Після чого, в той же ж день близько 12 години ЗО хвилин ОСОБА_3 діючи з єдиним умислом, направленим на заволодіння грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , прийшов до аптеки «Подорожник», розташованої за адресою вул. Г.України, 6 м. Покров Дніпропетровської області, де використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , розрахувався за придбання лікарських засобів на загальну суму 269 гривень.

Після чого, в той же ж день близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_3 діючи з єдиним умислом, направленим на заволодіння грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , прийшов до магазину з продажу продуктів харчування «Ковбасков», розташованого за адресою вул. Г.України, 4а, м. Покров Дніпропетровської області, де використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , розрахувався за придбання продуктів харчування на загальну суму 67,75 гривень.

Після чого, в той же ж день близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом, направленим на заволодіння грошових коштів з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , прийшов до «АТБ-маркету», розташованого за адресою вул. Г.України, 6, м. Покров Дніпропетровської області, де використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , розрахувався за придбання продуктів харчування на загальну суму 62,90 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 957,63 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід кваліфікувати ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений підтримав клопотання про розгляд справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте надав суду письмову заяву згідно якої, просить суд провести судове засідання без його участі, ніяких претензій до обвинуваченого немає, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 КПК України, суд заслухавши думку учасників судового провадження, щодо можливості з`ясувати всі обставини під час судового розгляду за відсутності потерпілих, які не заперечували проти проведення судового розгляду за їх відсутності, вирішив провести судовий розгляд без потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В ході судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив фактичні обставини скоєння злочину та пояснив, що 14.01.2023 близько 11:30 години він проходив повз неврологічне відділення лікарні м. Покров провідати свого знайомого ОСОБА_6 , який проходив стаціонарне лікування у вказаному відділенні в грудні 2022. Піднявшись до вказаного відділення у одного з пацієнтів він дізнався, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від ножових поранень, які йому завдала дружина. Побачив в коридорі поряд з дзеркалом вішалку, на якій висіла чоловіча куртка чорного кольору, вирішив вчинити крадіжку майна, у внутрішній лівій кишені знайшов банківську картку, яка була з чіпом для зняття грошових коштів з вказаної картки в магазинах м. Покров. Він одразу пішов до аптеки по вул. Центральній м. Покров, де придбав за допомогою вказаної картки лікарські засоби. Після чого він пішов до аптеки «Подорожник» по вул. Г.України м. Покров, де придбав риб`ячий жир, далі пішов до магазину «Ковбасков», придбав 2 окорочка, потім він пішов в АТБ-маркет, де придбав пачку чаю. За вищевказані товари він розраховувався викраденою банківською карткою безконтактно не вводячи пін код. Заподіяні ним збитки він добровільно відшкодував в повному обсязі. Свою вину визнає в повному обсязі та просить суворо його не карати.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України доведена повністю.

Оцінивши наведені докази у їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, за ч.1 ст. 357 КК України згідно із ст.12 КК України є нетяжким, а інше кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України є тяжким, особу винного, який не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий, судимість погашена, перебуває на обліку у лікаря фтизіатра та перебуває у реєстрі наркологічних хворих у лікаря нарколога, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, що підтверджується довідкою КП «ЦМЛ ПМР ДО». Згідно наданої відповіді начальника Нікопольського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 09.02.2023 року на обліку Нікопольського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області не перебуває. Згідно наданої довідки підприємства ТОВ «Універсал - Сервіс 94» на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 скарг не надходило.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, ступінь здійснення злочинного наміру, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України та ч.4 ст. 185 КК України, за якими кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів засудженим.

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів суд призначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від призначення покарання на підставі ст.75 КК України, що не буде суперечити загальним засадам призначення покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 01 (один) рік.

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: оптичний диск з відеозаписом з камер спостереження АТБ-маркету, розташованого по вул. Г.України, 6 м. Покров Дніпропетровської області за 14.01.2023 та копію товарного чеку за 14.01.2023 року - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах справи; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_5 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1