Єдиний унікальний номер 205/5963/23
1-в/205/403/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК №89 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.10.2019 року за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Початок строку: 12.03.2020 року Кінець строку: 12.03.2024 року.

Станом на 27 липня 2023 року, засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, невідбута частина покарання становить 7 місяців та 15 днів. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується посередньо, виконує роботи з благоустрою. За час відбування покарання має заохочення та дисциплінарні стягнення.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить застосувати до нього заохочувальну норму у вигляді ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що він став на шлях виправлення, переглянув свої життєві погляди, в майбутньому планує жити чесним життям та займатися суспільно-корисною працею.

В судовому засіданні представник ДВК №89 просив задовольнити клопотання засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що останній раніше неодноразово судимий, та незважаючи на те, засуджений має заохочення, останній допускає порушення режиму відбування покарання, за що відносно нього застосовувалися дисциплінарні стягнення, то вбачається, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.10.2019 року за ч.3 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений має п`ять заохочення та два дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

В ході розгляду клопотання засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній протягом періоду відбування покарання демонстрував поведінку, яка вказує на відсутність позитивних зрушень у його свідомості і не характеризує засудженого як такого, що реально став на шлях виправлення. Так, ОСОБА_5 притягався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, у зв`язку з чим на нього накладалися дисциплінарні стягнення та застосовувалися міри реагування.

Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки в ході розгляду клопотання не доведено, що засуджений ОСОБА_5 дійсно став на шлях виправлення та досягнув його виправлення, що є однією з обов`язкових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1