Справа № 712/6034/23
Провадження 1-кс/712/2853/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанови про відмову у визнанні потерпілого та закриття кримінального провадження № 0000689, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на постанови про відмову у визнанні потерпілого та закриття кримінального провадження № 0000689, посилаючись на те, що 13.06.2023 року він як потерпілий у кримінальному провадженні № 0000689 від 26.05.2023 року подав дізнавачу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 клопотання про визнання його потерпілим.

19.06.2023 року вказаний дізнавач повідомив йому, що відмовив йому у вказаному клопотанні про що направив йому свою постанову поштою, одночасно з постановою про закриття вищевказаного кримінального провадження.

Вважає такі дії дізнавача порушенням його прав потерпілого.

Просить скасувати постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим та постанову про закриття вказаного кримінального провадження та зобов`язати дізнавача у справі визнати його потерпілим і продовжити розслідування.

В судовому засіданні скаржник клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що обидві постанови прийняти згідно чинного законодавства.

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши додані докази, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст. 84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні СД Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000689 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

14 червня 2023 року дізнавачем СД Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000689 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 01.06.2023 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин, що виключають кримінальне провадження.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не досліджено розпорядчий акт, не допитано в якості свідків депутатів сільської ради, не проведено жодної слідчої дії.

У описово-мотивувальній частині постанови, жодного висновку за результатами проведення досудового розслідування не зазначено, відсутні посилання на зібрані під час досудового розслідування докази та відповідно, відсутня їх належна оцінка.

Черкаським РУП ГУ НП належним чином не було проведено досудове розслідування, не проведено жодної слідчої дії для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження підлягає до задоволення в повному обсязі.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів справи, що постанову про закриття кримінального провадження слідчим винесено 14.06.2023 року, а з скаргою до слідчого судді ОСОБА_3 звернувся 19.06.2023 року, в зв`язку з чим заявником не порушено строк звернення до слідчого судді з даною скаргою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістом ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

13.06.2023 до СД Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 подано клопотання про визнання його потерпілим.

Постановою дізначача СД Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 від 14.06.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні 0000689 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Водночас слідчий суддя не погоджується з даною постановою слідчого, оскільки слідчим належним чином не було перевірено факту спричинення скаржнику шкоди. При цьому, у постанові не вказано, які саме дії проведено по встановленню виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відсутні посилання на матеріали досудового розслідування, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Пункти 1, 11, 13, 14, частини 1 ст. 56 КПК України передбачають, що протягом кримінального провадження потерпілий має право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною 1 статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 55, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанови про відмову у визнанні потерпілого та закриття кримінального провадження № 0000689, задовольнити.

Скасувати постанову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області від 14 червня 2023 року про закриття кримінальною провадження № 0000689 від 26.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України та відновити досудове розслідування.

Скасувати постанову від 14 червня 2023 дізнавача Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000689 від 26.05.2023 року за ст. 356 КК України.

Зобов`язати дізнавача Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.06.2023 року про вручення йому пам`ятки потерпілого та проведенням його допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000689 від 26.05.2023 року за ст. 356 КК України, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1