БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 497/1995/22
Провадження № 1-кп/497/26/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням в кримінальних провадженнях №0000385 від 11.08.2022 року, №0000561 від 17.11.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Болградського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч. 1,2 ст. 190, ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2022 року, біля 13 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на перехресті пр. Соборний та вул. Болгарських ополченців в м. Болграді Одеської області, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade L210» з Imei1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 з sim картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_3 .

За зазначених обставин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на заволодіння чужого майна шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, запропонував ОСОБА_6 передати йому зазначений мобільний телефон з метою перевірки наявності в ньому заборонених програм.

В подальшому ОСОБА_4 , скориставшись зазначеним обманом, повідомив ОСОБА_6 , що здійснення перевірки наявності заборонених програм необхідно проводити із застосуванням відповідного комп`ютерного обладнання, яке знаходиться у нього вдома, та після проведення якої телефон буде нібито повернутий ОСОБА_6 . На що ОСОБА_6 , будучі введеним в оману, помилково вважаючи що пропозиція ОСОБА_4 є корисною для нього, передав останньому вищевказаний мобільний телефон.

Повіривши у достовірність висловленої зазначеної інформації, ОСОБА_6 , будучі введеним в оману, помилково вважаючи дії ОСОБА_4 правомірними, дозволив останньому залишити місце події разом з його мобільним телефоном марки «ZTE» моделі «Blade L210» з Imei1: НОМЕР_1 та Imei 2: НОМЕР_2 вартістю 1058,45 грн. з sim картою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з абонентським номером НОМЕР_3 , що матеріальної цінності для потерпілого не представляла.

Після цього ОСОБА_4 разом з майном, яким неправомірно заволодів залишив місце події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1058,45 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України ОСОБА_7 від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України ОСОБА_7 від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України ОСОБА_7 від 18.04.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

11.08.2022 року, близько 08:56 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні магазину «Ева» № 468 ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Інзовська, 131-б, біля стелажу з парфумів, виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення флакону з парфумом.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що його дії ніхто з сторонніх осіб не бачить, таємно викрав зі стелажу флакон з парфумом «Piay and live Track ТЕСТЕР», ємкістю 50 мл, вартістю 499 грн., який поклав в кишені своїх брюк.

Після цього, ОСОБА_4 , проходячи повз лінію касової зони магазину «Ева», сховав зазначене майно від касового контролю, не сплатив за нього та з викраденим майном залишив місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинив ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду в розмірі 499 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В червні 2022 року, більш точний час досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне виготовлення та носіння іншої холодної зброї, з мотивів подальшого самозахисту, діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п.1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ, п. п. 9,11,15 Положення про дозвільну систему затвердженого Постановою КМУ від 12 жовтня 1992 № 576 з наступними змінами, наказу МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» від 21 серпня 1998 № 622, виконав дії щодо виготовлення холодної зброї.

Так, ОСОБА_4 до наявного у нього руків`я циліндричної форми, виготовленого з полімерного матеріалу довжиною 139 мм., з`єднаного з металевим підвісом ланцюгом довжиною 187 мм., за допомогою слюсарних інструментів приєднав через металеве кільце ударну частину (бияк), сферично-конічної форми з чотирма виступами циліндричної форми, виготовлену з металу масою 100 г., що раніше використовувалась як інвентар рибалки, в результаті чого, виготовив кистень, що є контактною холодною зброєю ударно-дробільної дії, маючий основне призначення неодноразове ураження цілі вражаючим елементом - ударною частиною.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на носіння вказаного виготовленого кистеня, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, без передбаченого поклавши його до своєї сумки, з м. Одеса прибув до м. Болград, де неодноразово здійснював його носіння.

11.08.2022 року у приміщенні Болградського РВП ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, 97, під час особистого обшуку ОСОБА_4 , працівниками поліції в наявній при ньому сумці виявлено та вилучено зазначений вище кистень.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК, за ознаками: носіння, виготовлення іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

22.10.2022 року, біля 20 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від бару «Бриз» вул. Інзовська № 187 у м. Болграді Одеської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , у якого при собі знаходилась акустична шостіструна гітара виробництва ПП «Постишева», що належала знайомому ОСОБА_8 - ОСОБА_9 .

Під час зазначеної події, ОСОБА_4 , діючи повторно, маючі умисел, направлений на заволодіння чужого майна шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись довірливими відносинами до нього ОСОБА_8 , домовився з останнім про надання йому ( ОСОБА_4 ) вказаної гітари нібито для користування до наступного дня з подальшим поверненням ОСОБА_8 , при цьому не фактично не маючи наміру її повертати.

За зазначених обставин, ОСОБА_8 , що мав довірливі відносини до ОСОБА_4 , передав йому зазначену гітару, вартістю 783,33 грн., вважаючи що вона буде йому повернута ОСОБА_4 на наступний день.

У проміжок часу з 22 по 28.10.2022 ОСОБА_4 заволодівши зазначеною гітарою, шляхом зловживання довірою до нього з боку ОСОБА_8 , на неодноразові вимоги останнього щодо повернення вказаного майна не реагував, а реалізуючи свій неправомірний умисел, 28.10.2022 біля магазину «Юбілейний» по вул. Суворова у м. Болграді продав вказану гітару мешканцю міста Болграда за 420 грн. Отриманими коштами розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 783,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 190, ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України визнав повністю та пояснив обставини їх вчинення.

Потерпілі, представник потерпілої юридичної особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. Потерпілі надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілих осіб.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження дослідження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. При цьому сторони кримінального провадження попереджені, що будуть позбавлені можливості оскаржувати визнані обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 визнав свою винуватість у скоєні кримінального правопорушення, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнає обвинувачення доведеним в повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 190 КК, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ч. 4 ст. 185 КК, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, ч. 2 ст. 263 КК, за ознаками: носіння, виготовлення іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ч. 2 ст. 190 КК, за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Висновок суду підтверджується, зокрема, поясненнями обвинуваченого, який надав точні пояснення щодо того, як, коли та за яких обставин він вчинив кримінальні правопорушення. Суд бере до уваги, що пояснення обвинуваченого не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі та дозволяють достовірно встановити обставини скоєння кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Додаткові обставини, які сприяли діям обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, умисну форму вини, особу обвинуваченого який характеризується задовільно, суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працює, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра, повне відшкодування шкоди потерпілим.

Щире каяття суд визнає обставиною, що згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.

З огляду на викладене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, враховуючи позицію прокурора, а також приймаючи до уваги досудову доповідь Органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій інкримінованих статей у вигляді обмеження й позбавлення волі. Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.

У відповідності до ст. 70 КК України, враховуючи встановлену сукупність кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування остаточного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Міра запобіжного заходу до обвинуваченого не застосовувалась й суд не вбачає підстав для її застосування. Цивільний позов заявлений не був. Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням в цьому кримінальному провадженні судових експертиз в сумі 2265,36 гривень.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 124, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч.4 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції інкримінованих статей:

за ч.1 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі

за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі

за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі

за ч.2 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 у покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2265,36 гривень. (Дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 36 коп).

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 15.08.2022 року по справі №497/1520/22 скасувати. Речові докази:

- предмет, зовні схожий на кістень із чотирма шипами - знищити.

- чоловічу нагрудну сумку - повернути власнику ОСОБА_4

- DVD-диск - залишити в матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Болградський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ___________ ОСОБА_1