КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/248/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_9 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року, якою стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тимофіївка Новоархангельського району Кіровоградської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, із неповнолітньою дитиною на утриманні, проходить військову службу у Збройних Силах України за мобілізацією на посаді розвідника-санітара 3 групи 12 роти 4 загону СпП військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів: до 11 липня 2023 року, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді місцевого суду надійшло клопотання т.в.о СВ розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів стосовно підозрюваного за ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання т.в.о. слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 строком на 60 днів без визначення розміру застави та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід на строк 60 днів, без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя районного суду вмотивував наступним.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що може перешкодити належному виконанню підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, або може створити загрозу для виконання завдань кримінального судочинства.

Слідчий суддя прийшов до переконання про можливість підозрюваного ОСОБА_9 незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, враховано слідчим суддею й обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Зокрема враховано: підозру пред`явлено у вчиненні тяжкого злочину, тяжкі та непоправні наслідки, що настали внаслідок кримінального правопорушення.

З урахуванням всіх обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_9 та забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків можливе за умови застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується та оскаржує його в апеляційному порядку адвокат підозрюваного - ОСОБА_7 , який в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Ризики, заявлені прокурором, - належним чином слідчим суддею не оцінені, не мотивовані, не доведено наявність, заявлених прокурором ризиків; не аналізовано можливість застосування альтернативного запобіжному заходу триманню під вартою.

Відсутні докази того, що підозрюваний намагатиметься чинити незаконний сплив на потерпілих та свідків.

Переховуватись від досудового розслідування та суду ОСОБА_9 не має наміру та і фізично не спроможний через стан свого здоров`я (переломи хребта, кінцівок), потребує оперативного втручання.

Не достатньо взято до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України: ОСОБА_9 працевлаштований, має стабільний дохід, постійне місце проживання та не судимий, на утриманні має неповнолітню дитину, є військовослужбовцем, має міцні соціальні зв`язки.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку потерпілої, думку прокурора на заперечення задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами: рапортами працівників поліції, протоколом огляду місця події від 13.05.2023, протоколом огляду трупа ОСОБА_11 , показаннями потерпілого ОСОБА_12 , показаннями свідка ОСОБА_13 , оглядом речового доказу - автомобіля, яким керував підозрюваний.

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на посаді розвідника-санітара 3 групи 12 роти 4 загону СпП військової частини НОМЕР_1 , 13 травня 2023 року, у порушення вимог ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог п. 2.9 (а) ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у світлу пору доби керував автомобілем «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належним на праві власності ОСОБА_14 , і здійснював перевезення трьох пасажирів, серед яких малолітня дитина віком 9 повних років та неповнолітня дитина віком 14 повних років.

Рухаючись по автомобільній дорозі М-30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине з боку м. Умань у напрямку м. Кропивницький, ОСОБА_9 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, п. 12.1 ПДР України, перевищив безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, що позбавило його можливості контролювати свій рух, не впоравшись із керуванням, на заокругленні дороги ліворуч по напрямку свого руху, на відстані 1,1 м. до електроопори № 125 здійснив виїзд на праве узбіччя, де у подальшому відбулося перекидання автомобіля.

У результаті ДТП малолітній ОСОБА_11 , 2014 року народження, від отриманих тілесних ушкоджень помер в медичному закладі, неповнолітня ОСОБА_15 , 2008 року народження, та ОСОБА_12 , 1984 року народження, отримали тілесні ушкодження.

Пізніше, неповнолітня ОСОБА_15 , 2008 року народження, померла у КНП «Обласна дитяча лікарня».

Пасажир ОСОБА_12 , 1984 року народження, перебуває на стаціонарному лікуванні у медичному закладі.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Відповідно до копії повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри стосовно ОСОБА_9 , наданої прокурором, 19 травня 2023 року органом досудового розслідування змінено раніше повідомлену ОСОБА_9 підозру: з ч. 3 ст. 286-1 КК України на ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Підставою того є смерть неповнолітнього пасажира ОСОБА_15 , 2008 року народження, у лікарні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 286-1 КК України, відноситься до категорії умисних, особливо тяжких, санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

Хоч кримінальне правопорушення відноситься до категорії необережних, але одна із ознак даного кримінального правопорушення - вчинення його у стані алкогольного сп`яніння, при цьому, зважується, що кримінальне правопорушення інкримінується вчиненням особі-військовослужбовцю, який перебуває на службі ЗСУ за мобілізацією, є розвідником-санітаром, - особі, яка особливо у теперішній час має бути прикладом гідності, честі, взірцевої та законослухняної поведінки.

Даний склад обвинувачення не передбачає застосування положень ст. 75 КК України.

Внаслідок злочину настали тяжкі, невідворотні й непоправні наслідки - у вигляді смерті двох людей - малолітнього та неповнолітньої дітей.

У даному кримінальному провадженні розпочате досудове розслідування, триває збирання доказів, проведення слідчих дій.

Не допитані судом потерпілий (потерпілий є родичем підозрюваного, мешкає у одному із ним населеному пункті) та свідки; слідством не допитано всіх можливих свідків.

Вказане надає можливості прийти до висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 , будучи обізнаним про тяжкість покарання, що може йому загрожувати, може чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню у будь-який спосіб.

Крім того, не зважаючи на те, що підозрюваний не має кримінальної історії свого минулого, але, як встановлено, ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем, який пройшов навчання у Великій Британії, по поверненню мав прибути до загону військової частини, проте, згідно із рапортом командира, у визначений час не прибув по місцю призначення, його місце перебування не відоме, зв`язатись із ним не вдалось. Наразі за цим фактом проводиться службове розслідування; кримінальне провадження за цим фактом на теперішній час не розпочате, проте підозрюваного ОСОБА_9 вказане характеризує негативно як особу, схильну до протиправних вчинків.

Тож, можливо вважати наявним ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення.

Позитивні службові характеристики та подяки у зв`язку із проходженням військової служби, як те правильно зауважив слідчий суддя, не спростовують між тим факту самовільного залишення ОСОБА_9 військової частини.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом із тим, є обґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду через стан здоров`я підозрюваного, який наразі перебуває на лікуванні у зв`язку із переломами (що підтверджено відповідними медичними документами).

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Запобіжний захід у вигляді тримання не порушує жодним чином прав, гарантованих законами людині, підозрюваному, й обумовлений процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, - спростовуються зазначеним вище.

Позитивні характеристики ОСОБА_9 по місцю його проживання, наявність неповнолітньої дитини та сім`ї, місця проживання, - свідчать про наявність усталених соціальних зв`язків, але, з огляду на інші встановлені обставини, вказані вище, не убезпечать від наявних ризиків та не є запорукою дотримання підозрюваним належної процесуальної поведінки та обов`язків.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 травня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів: до 11 липня 2023 року, без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4