В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/655/23

23 травня 2023 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_4 ,

представника ювенальної поліції ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000030 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня 11 класу Старунського ліцею, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.4 КК України;

в с т а н о в и в:

Неповнолітній ОСОБА_6 вчинив крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану.

Злочин вчинив при таких обставинах.

03.02.2023 року близько 20.30 год. неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу кафе «Струмочок», що знаходиться в с. Старуня по вул. Черемшини, Богородчанської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, побачив транспортний засіб марки ВАЗ 21051 бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 . Тоді у нього виник умисел вчинити крадіжку акумуляторної батареї із моторного відділу вказаного транспортного засобу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_7 зайшов у приміщення кафе, а за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відкривши двері автомобіля, які були незамкнені, за допомогою важеля, відкрив капот автомобіля і з моторного відсіку транспортного засобу таємно викрав акумуляторну батарею марки «Westa» 63 Ah, 12 V вартістю 2164 гривні, яка належить ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденою акумуляторною батареєю розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 2164 гривні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих дій визнав повністю. Пояснив, що знав ОСОБА_7 , як жителя одного із сусідніх сіл, який на власному автомобілі неодноразово приїжджав в їх населений пункт до дівчини. 03.02.2023 року, перебуваючи біля кафе «Струмочок» в с.Старуня, побачив ОСОБА_7 , який з товаришем і дівчатами зайшов до кафе. Маючи неприязнь до ОСОБА_7 через стосунки із дівчиною, вирішив йому нашкодити. Підійшов до автомобіля, відчинив двері, які були не замкнуті, важелем відкрив капот і звідти викрав акумуляторну батарею, руками від`єднавши її від клем. При цьому отримав подряпину на руці. Акумуляторну батарею відніс подалі від місця події, а тоді зупинив свого товариша ОСОБА_8 , який був на власному автомобілі і попросив завезти акумуляторну батарею додому. Сам вирішив повернутись на місце події аби відвернути від себе підозру. Наступного дня на вимогу поліції видав викрадену батарею.

Крім визнання вини самими обвинуваченим, його винуватість доводиться також іншими дослідженими доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 03.02.2023 року приїхав з товаришем та дівчатами у вечірній час до кафе «Струмочок» в с.Старуня. Деякий час провели у кафе, а коли повернувся до власного автомобіля ВАЗ 21051 бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , то виявив крадіжку акумуляторної батареї з моторного відсіку. На місці події серед інших бачив ОСОБА_6 , який цікавився що сталось. Тоді звернув увагу на те, що мав поріз на руці, а на капоті автомобіля залишився слід від крові. Наступного дня працівники поліції повідомили його, що вилучили акумулятор у ОСОБА_6 , який він опізнав. Заподіяні збитки йому відшкодовано, ОСОБА_6 за вчинене попросив вибачення. Претензій майнового характеру чи з приводу заподіяння моральної шкоди немає. Просив суворо ОСОБА_6 не карати.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 03.02.2023 року о 22 год.35 хв. ОСОБА_7 повідомив слідчого ВП №2 (смт.Богородчани) ОСОБА_9 , що в період між 20 год.30 хв. та 21 год.30 хв. в с.Сатруня по вул. Черемшини поблизу кафе невідома особа викрала з належного йому автомобіля ВАЗ 21051 р.н.з. НОМЕР_1 акумуляторну батарею. (а.с.21)

Згідно протоколу огляду місця події від 03.02.2023 року із фото таблицями слідчим оглянуто автомобіль, зафіксовано відсутність акумуляторної батареї, а також вилучено з капоту автомобіля відбитки слідів пальців рук та змив речовини бурого кольору схожої на кров. (а.с.23)

Згідно протоколу огляду від 04.02.2023 року о 10 год.53 хв. слідчим проведено огляд добровільно виданої ОСОБА_6 акумуляторної батареї марки «Westa» 63 Ah, 12 V у присутності неповнолітнього та законного представника ОСОБА_10 (а.с. 38)

10.02.2023 року в ході проведення освідування особи ОСОБА_6 слідчим зафіксовано наявність поверхневої рани лінійної форми великого пальця лівої кисті розміром 0,5 на 0,1 см.

Відповідно до висновку дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/109-23/2059-Д від 22.02.2023 року сліди пальців рук максимальними розмірами 16*25 мм та 15*39 мм залишені відповідно безіменним та мізинним пальцями правої руки ОСОБА_6 (а.с.74-81)

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/109-23/2112-АВ від 07.03.2023 року сума завданих збитків внаслідок викрадення акумулятора «Westa» 63 Ah, 12 V, який на момнт вчинення кримінального првопорушення перебував у справному стані могла становити 2164 грн. (а.с.100-105)

Дослідивши подані суду докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. За змістом ч.2,3 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої особи, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Як встановлено судом, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин будучи неповнолітнім, у вчиненому щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, заподіяні злочинами збитки відшкодовано і претензій у потерпілого до нього немає. Перелічені обставини, відповідно до п.1, 2, 3 ч.1 ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.66 КК України суд вважає, що до пом`якшуючих покарання обставин слід віднести і позицію потерпілого, який у суді заявляв про призначення не суворого покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Злочин скоєний обвинуваченим, відповідно до ч.5 ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких, санкція якого передбачає безальтернативне покарання виді позбавлення волі. ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, усвідомив скоєне і щиро покаявся, вжив заходів до відшкодування заподіяної шкоди, а тому, на думку суду, для досягнення цілей кримінального провадження, виходячи з наведених вище вимог, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації покарання, його виправлення можливе без відбування покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства. Виходячи з того, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, з огляду на обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, його віку, сімейного стану, суд приходить до висновку, що до обвинувченого слід застосувати норму визначену ч.1 ст.69 КК України і призначити йому покарання не зазначене у санкції статті 185 ч.4 КК України. Суд вважає, що покарання у виді громадських робіт буде необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.4 ст.185 КК України засудити та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді громадських робіт строком на 100 год.

Стягнути з ОСОБА_6 2831,70 грн. понесених витрат на проведення судових експертиз.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1