Справа № 346/2404/23
Провадження № 1-в/346/209/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції спільне подання начальника державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Коломийської райдержадміністрації Івано-Франківської області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свалява Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, засудженого 21.06.2022 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 цього Кодексу, ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 цього Кодексу остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

початок строку покарання: 05.04.2022 року,

кінець строку покарання: 05.10.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

в поданні зазначено, що за час відбування покарання в ДУ «Івано-Франківська УВП №12» засуджений характеризувався позитивно, не допускав порушення вимог режиму утримання, стягнення на нього не накладались, заохочення не оголошувались.

З 30.08.2022 року засуджений відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41», де також не допускав порушень встановленого порядку відбування покарань, дисциплінарні стягнення на нього не накладались, а 04.04.2023 року засудженому оголошено одне заохочення у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Засуджений залучається до робіт з благоустрою установи позачергово та без оплати праці, із його власної ініціативи. До виконання роботи він відноситься добросовісно, вчасно та якісно виконує поставлені йому завдання. До персоналу установи засуджений ставиться ввічливо, встановлені законодавством вимоги виконує добросовісно. Він реалізував програму диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення» У відношенні з іншими засудженими не конфліктує, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості та соціальні зв`язки із сім`єю, отримує від них посилки. Вину у скоєному злочині він визнав повністю. Оскільки засуджений відбув 2/3 (дві третини) строку покарання, визначеного за умисний тяжкий злочин, та своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, то автори подання просять звільнити умовно-достроково засудженого від подальшого відбування покарання.

Представник адміністрації колонії в судовому засіданні підтримав подання та вказав, що засуджений належно виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, а також зазначив, що засуджений жодного разу не відмовлялвся від виконання дорученої йому роботи, а також просить врахувати, що вказана установа виконання покарань не має можливості забезпечити засуджених працею в належному обсязі в зв`язку з відсутністю сировини та з інших об`єктивних причин.

Засуджений просить подання задовольнити, оскільки він не відмовлявся від виконання роботи, дорученої йому адміністрацією вказаної установи.

Прокурор заперечила щодо умовно-дострокового звільнення засудженого, оскільки вважає, що він не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, так як не був працевлаштований у вказаній установі.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши вказаних учасників судового розгляду, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частиною 1 ст.6 КВК України визначено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а згідно з положеннями ч.3 цієї статті основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Крім того, обов`язковими умовами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є відбуття визначених ч.3 ст.81 КК України частин покарання в залежності від ступеня тяжкості вчиненого злочину, форми вини та кримінального минулого засудженого.

На підставі наведеного судом встановлено, що засуджений відбув 2/3 (дві третини) строку остаточного покарання, визначеного за умисний тяжкий злочин, протягом усього часу відбування покарання на нього стягнення не накладалися, а, натомість, йому оголошене одне заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, трудового розпорядку та вимог безпеки праці у І кварталі 2023 року.

Крім того, судом встановлено, що засуджений залучався до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, і щодо виконання таких робіт в адміністрації установи відсутні будь-які зауваження.

Вказане, на переконання суду, безумовно свідчить про позитивні зміни в поведінці засудженого, оскільки він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, що як одні з необхідним умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і передбачено в ч.2 ст.81 КК України. Відтак, суд дійшов висновку, що передбачені законом засоби виправлення досягли своєї мети до повного відбуття засудженим призначеного покарання.

Заперечення прокурора проти задоволення подання суд вважає безпідставними, оскільки в судовому засіданні не встановлено фактів відмови засудженого від працевлаштування в зазначеній установі виконання покарань. Крім того, слід врахувати, що застосування положень ст.81 КК України здійснюється за розглядуваним спільним поданням, а не за особистим зверненням засудженого.

Таким чином, наявні всі необхідні умови для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому розглядуване подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

подання задовольнити.

ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування остаточного покарання у виді позбавлення волі, визначеного вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області 21.06.2022 року за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 цього Кодексу, ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України, на невідбутий строк 4 (чотири) місяці і 17 (сімнадцять ) днів.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 22.05.2023 року о 13:00 год.

Суддя: ОСОБА_1