Справа № 303/4927/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/581/20, за апеляційною скаргою прокурора Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ужгород, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканка АДРЕСА_2 , громадянка України, без освіти, не працююча, раніше судима, востаннє: 26 липня 2019 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України

визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2019 та обвинуваченій ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 01 (один) місяць.

На підставі ст. 75 КК України обвинувачену ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк тривалістю 03 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на обвинувачену ОСОБА_6 покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Постановлено запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Ухвалено стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 14 (чотирнадцять) коп, з яких 942 грн 06 коп за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України товарознавчої експертизи № 11/501 від 08 липня 2019 року; 1256 грн 08 коп за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України товарознавчої експертизи № 11/525 від 22 липня 2019 року.

Речові докази: жіночу блузу фірми-виробника «Х&Т fashion», жіночі штани фірми виробника «Everis Italia», які зберігаються в спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 4054532 в камері зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, - ухвалено повернути ОСОБА_8 ; дитячі джинси фірми виробника «Guess», дитячі джинси фірми виробника «Lilitoр», які зберігаються в спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 4139069 в камері зберігання речових доказів Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, - ухвалено повернути ОСОБА_9 ; носій - DVD диск білого кольору, який знаходиться в паперовому конверті білого кольору з наявним написом барвником синьої ручки «Речовий доказ по матеріалах кримінального провадження ЄРДР № 0001395» зі збереженим на ньому відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, що встановлені всередині приміщення магазину «Гранд», носій DVD-диск, білого кольору фірми «Alerus CD-R», який знаходиться в паперовому конверті білого кольору з наявним написом барвником синьої ручки «Речовий доказ по матеріалах кримінального провадження ЄРДР №0001576» зі збереженим на ньому відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, що встановлені всередині приміщення магазину «Катруся», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишено в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2019 року на 2 пари дитячих джинсів синього кольору: 1-ші джинси марки «Guess», розмір 12 місяців; 2-гі джинси марки «Lilitop», розмір 12/18 місяців, що були вилучені від ОСОБА_6 .

Згідно вироку ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

21 червня 2019 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом його обертання на свою користь, скориставшись тим, що була непомічена сторонніми особами, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні магазину «Гранд» за адресою АДРЕСА_3 , де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_8 , викрала з тримача для одягу жіночий одяг, а саме: жіночу блузу фірми-виробника «Х&Т fashion», вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи №11/501 від 08.07.2019 становить 549 гривень 10 копійок, жіночі штани фірми-виробника «Everis Italia», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №11/501 від 08.07.2019 становить 780 гривень 53 копійки, чим самим завдала потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1329 гривень 63 копійки.

10 липня 2019 року приблизно о 13 години 48 хвилин, ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обертання на свою користь, скориставшись тим, що була непомічена сторонніми особами, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , викрала з тримача для одягу дитячий одяг, а саме: дитячі джинси марки «Guess», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 11/525 від 22.07.2019 становить 809 гривень 00 копійок та дитячі джинси марки «Lilitop», вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи №11/525 від 22.07.2019 становить 408 гривень 00 копійок, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1256 гривень 08 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, вказує на те, що вирок у частині призначеного покарання є незаконним, внаслідок м`якості. Вважає, що судом не взято до уваги те, що обвинувачена 10.07.2019 повторно вчинила крадіжку після оголошення їй 09.07.2019 повідомлення про підозру в межах кримінального провадження №0001395 від 22.06.2019, що свідчить про те, що ОСОБА_6 висновків для себе не зробила. Також зазначає, що судом не враховано і те, що ОСОБА_6 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, востаннє судима 26.07.2019 Мукачівським міськрайонном судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Окрім того посилається на те, що стосовно обвинуваченої до Мукачівського та Ужгородського міськрайонних судів скеровано обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за ч. 2 ст. 185 КК України, та по даним обвинувальним актам судами ухвалювались вироки, які оскаржені до Закарпатського апеляційного суду, в яких щодо обвинуваченої ОСОБА_6 вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак ОСОБА_6 , не зупиняючись на вчиненому і надалі продовжує злочинну діяльність, вчиняючи корисливі злочини проти власності. Стверджує, що суд помилково високо оцінив такі обставини, що пом`якшують покарання, як визнання вини та активне сприяння у розкритті злочинів, оскільки розкриття і розслідування злочинів здійснювалось працівниками поліції без значущого сприяння ОСОБА_6 , так як вона була викрита доказами, одержаними без її участі і ніякими активними діями свого щирого розкаяння не довела. Вважає, що у вироку не наведені підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, висновок суду у цій частині належним чином невмотивованим, передчасним та постановленим без урахування конкретних обставин справи. Просить вирок Мукачівського місьрайонного суду від 19.12.2019 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, яким обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2019 та обвинуваченій ОСОБА_6 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 01 (один) місяць, а в решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченої ОСОБА_6 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності потерпілих та захисниці обвинуваченої, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також захисниця ОСОБА_11 належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження, у тому числі захисниця повідомлена за допомогою смс-повідомлення; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від потерпілих та захисниці не надходило; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки; прокурор та обвинувачена не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі потерпілих та захисниці.

При оцінці доводів апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості вироку щодо ОСОБА_6 колегія суддів бере до уваги таке.

Так, відповідно до ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_6 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Так, як убачається зі змісту вироку, в мотивувальній його частині не викладено показань обвинуваченої ОСОБА_6 , наданих нею у судовому засіданні, з приводу обставин вчинених нею кримінальних правопорушень. Вказане не призводить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_6 у вчиненому розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину.

Разом із тим, зі змісту вироку вбачається, що у підтвердження вини обвинуваченої ОСОБА_6 суд посилається на докази (витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви, заява ОСОБА_8 , протокол огляду місця події від 21.06.19, заява-дозвіл ОСОБА_6 , постанова слідчого від 08.07.2019, заява ОСОБА_9 від 11.07.19, заява ОСОБА_6 від 11.07.19, постанова слідчого від 25.07.19, постанова прокурора від 18.07.2019), не даючи їм відповідного аналізу та не зазначивши, які саме відомості та обставини ці докази підтверджують.

Вказане свідчить про те, що в обґрунтування висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, суд посилається на докази, не давши їм аналіз, що не призводить до висновку про відповідність вироку приписам ст. 370 374 КПК України.

Крім того, з мотивувальної частини вироку вбачається, що судом першої інстанції висновок у частині застосування щодо обвинуваченої положень ст. ст. 75, 76 КК України та встановлення їй іспитового строку не вмотивовано.

Із мотивувальної частини вироку також вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочину. Між тим, в обґрунтування цього висновку суд не посилається на будь-які докази (процесуальні рішення), не зазначає на підставі чого дійшов цього висновку. Дослідивши дані журналу судового засідання колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не досліджувались ухвалені щодо ОСОБА_6 вироки, окрім вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 липня 2019 року, не з`ясовувалось чи набули такі законної сили, а також не досліджувались дані щодо сімейного, матеріального стану обвинуваченої, складу її сім`ї, наявності на її утриманні дітей, характеризуючі її особу дані.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі найбільш суворе за видом, при передбачених санкцією цієї статті інших за видом покарань, суд першої інстанції висновок у цій частині не вмотивував.

Наведене вище свідчить про те, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що в свою чергу свідчить про неповноту судового розгляду, а також про невмотивованість судового рішення.

У зв`язку із цим, ухвалений щодо обвинуваченої ОСОБА_6 вирок не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Призначаючи новий розгляд кримінального провадження колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що усунення вказаних вище недоліків не видається за можливе під час апеляційного розгляду кримінального провадження, у тому числі в зв`язку з тим, що учасниками апеляційного розгляду не заявлялись клопотання, спрямовані не усунення вищевказаних порушень приписів КК України та КПК України.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами кримінального провадження доказам у їх сукупності, а також викладеним у апеляційній скарзі прокурора доводам, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, тобто ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, з урахуванням положень ст. ст. 370-374 КПК України.

Тому, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів відхиляє вимоги сторони обвинувачення про ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_6 .

При цьому, доводи апеляційної скарги про незаконність застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_6 положень ст. ст. 75, 76 КК України підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки судом першої інстанції при новому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2019 року щодо обвинуваченої за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: