Справа 350/29/23
Номер провадження 1-кп/350/69/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8

законних представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Брошнів-Осада Рожнятівського району Івано-Франківської області, перебуваючого на військовому обліку, з повною середньою освітою, непрацюючого, не перебуваючого в шлюбі, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 листопада 2022 року за № 0000132,

в с т а н о в и в:

9 листопада 2022 року, приблизно о 01 години водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є громадянин ОСОБА_12 та будучи відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, учасником дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що знижувало швидкість реакції та уваги, а також не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись ділянкою автодороги по вулиці Залізнична в селі Креховичі, на якій відсутня дорожня розмітка у напрямку до центральної дороги Н-10 сполученням «Чернівці-Стрий-Мамалига» в селі Креховичі по вулиці Залізнична, 27, Калуського району Івано-Франківської області, на заокругленні дороги біля металобази, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також власний фізіологічний стан, в результаті чого втратив керування ним, допустив виїзд на зустрічну смугу руху, за межі лівого краю проїзної частини дороги, після чого з`їхав у кювет, де в подальшому, не керований транспортний засіб перекинувся на дах, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а неповнолітні пасажири автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження внаслідок ударів до виступаючих частин салону.

При цьому ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

підпункту «а» пункту 2.1., відповідно до якого: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

підпункту «б» пункту 2.3., відповідно до якого: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

підпункту «б» пункту 2.9., відповідно до якого: водієві забороняється: керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

пункту 1.2., відповідно до якого: в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів;

пункту 11.2., відповідно до якого: нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом;

пункту 11.3., відповідно до якого: на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу,

виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання указаної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті чого пасажир ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми тазу із закритим переломом лонної, здухвинної та сідничної кісток, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи Калуського райвідділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 203 від 27 грудня 2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення, а пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, лівобічним пневмотораксом, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи Калуського райвідділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 202 від 27 грудня 2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Отримані пасажирами тілесні ушкодження перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду пояснив, що із потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 перебував у дружніх стосунках. 9 листопада 2022 року у нічний час він разом із потерпілими знаходився в салоні автомобіля марки Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_12 . Під час розмови ОСОБА_8 повідомила, що їй телефонує мати, а отже їй необхідно їхати додому та попросила його відвезти їх по домівках. Під час руху, на повороті в село Креховичі автомобіль занесло та він перекинувся на дах. Після дорожньо-транспортної пригоди він допоміг ОСОБА_13 вибратися із салону автомобіля, а ОСОБА_14 вже сиділа на землі. Залишивши дівчат він пішов в напрямку магазину за допомогою, а згодом разом із ОСОБА_12 повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди. В момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди він знаходився в стані алкогольного сп`яніння, права на керування транспортними засобами немає, посвідчення водія не отримував.

Заслухавши покази обвинуваченого щодо пред`явленого йому обвинувачення, суд прийшов до висновку, що його вина в скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 268-1 Кримінального кодексу України доведена та підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні.

Зокрема вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується такими доказами:

показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що 8 листопада 2022 року у вечірній час вона з товаришами, серед яких була і ОСОБА_15 , знаходилася в кафе в селі Креховичі. Через деякий час ОСОБА_14 покликав на вулицю Кучер Річард, з яким вони були знайомі та знаходилися в дружніх стосунках та вони сиділи в автомобілі і розмовляли. Згодом і вона приєдналася до них та сіла до автомобіля. Під час розмови ОСОБА_14 телефонувала мати та наполягала, щоб вона їхала додому. Річард погодився відвезти їх до селища Брошнів-Осада. Вони з ОСОБА_14 сиділи на задніх пасажирських сидіннях. Під час руху автомобіль перевернувся на дах, а після цього ОСОБА_16 допомагав їй вибратися із автомобіля. Чи перебував він в стані алкогольного сп`яніння їй відомо не було, вважає, що автомобіль перекинувся, так як ОСОБА_16 швидко їхав. Раніше вони з ОСОБА_16 разом працювали і вона декілька разів їздила з ним в автомобілі. Обвинувачений декілька разів провідував її в лікарні, надавав допомогу. Просила не позбавляти його волі;

законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 пояснила, що про обставини дорожньо-транспортної пригоди їй відомо зі слів дочки. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого немає, просила обрати йому покарання не пов`язане із позбавленням волі;

показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що з ОСОБА_4 вони перебували у дружніх стосунках, товаришували. 8 листопада 2022 року у вечірній час вона разом із ОСОБА_6 та іншими товаришами знаходилася в кафе в селі Креховичі. Через деякий час до кафе зайшов ОСОБА_16 та покликав її на вулицю, на розмову. Вона сіла до автомобіля та вони розмовляли, а згодом в автомобіль сіла і Цебер Ярина. Під час спілкування їй телефонувала мати та наполягала, щоб вона поверталася додому. Річард запропонував відвезти їх по домівках та вони з ОСОБА_13 погодилися. Коли вони проїхали близько 500 метрів автомобіль занесло в сторону та він перекинувся. Вона самостійно вибралася із автомобіля, а ОСОБА_13 із автомобіля витяг Річард. Вони з ОСОБА_16 намагалися зателефонувати та викликати допомогу, але телефон під час дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений, після чого ОСОБА_16 пішов, а до них підійшов чоловік, який зателефонував їх батькам, які в свою чергу викликали швидку допомогу та працівників поліції. Просила обвинуваченого суворо не карати, претензій матеріального та морального характеру до нього немає. Обвинувачений три рази провідував її, телефонував, надавав допомогу;

законні представники неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо суду пояснили, що про обставини дорожньо-транспортної пригоди їм відомо зі слів дочки. Про те, що відбулася дорожньо-транспортна пригода їм стало відомо зі слів незнайомого чоловік, яким їм зателефонував. Вони поїхали на місце пригоди, де побачили дівчат ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та пошкоджений автомобіль. Швидкою допомогою дівчата були доставлені до лікарні. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, просили не позбавляти його волі. Додатково ОСОБА_10 суду пояснив, що по приїзду на місце події обвинуваченого ОСОБА_4 там не було, він приїхав туди через деякий час, тобто після того, як дівчат забрала швидка допомога;

показами свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 . 8 листопада 2022 року він вживав спиртні напої та його автомобілем користувався ОСОБА_4 . Останній неодноразово користувався його автомобілем, він «добре» їздив. В нічний час коли він спав, до будинку прибіг ОСОБА_4 та повідомив, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду та разом із ним в автомобілі були ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , а тому просив про допомогу, так як там залишилися дівчата. Його знайомий ОСОБА_17 відвіз їх із ОСОБА_16 на місце пригоди. Коли вони приїхали на місце, там знаходилися працівники поліції та батько ОСОБА_14 ;

показами свідка ОСОБА_18 , який суду пояснив, що в нічний час 9 листопада 2022 року він на автомобілі їхав по вулиці Залізничній в селі Креховичі та побачив наслідки дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема на місці події знаходився перевернутий автомобіль, одна із дівчат ходила, а інша сиділа на землі. З ними також знаходився ОСОБА_4 з власного телефону він викликав швидку допомогу, після чого він поїхав у своїх справах;

протоколом огляду місця події від 9 листопада 2022 року, схемою та фото таблицями до нього, відповідно до яких місцем події є ділянка дороги по вулиці Залізнична в селі Креховичі Калуського району Івано-Франківської області. В ході огляду місця події було оглянуто пошкоджений автомобіль марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 , який був перевернутий на дах та вилучений із місця події ( а.к.п. 141-154);

висновком судово-медичної експертизи Калуського райвідділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 203 від 27 грудня 2022 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді травми тазу із закритим переломом лонної, здухвинної та сідничної кісток, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а.к.п.110-112);

висновком судово-медичної експертизи Калуського райвідділення Обласного бюро судово-медичної експертизи Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 202 від 27 грудня 2022 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, лівобічним пневмотораксом, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та такі, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечними для життя в момент спричинення (а.к.п. 113-115);

висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/109-22/12163 від 9 грудня 2022 року, відповідно до якого на момент експертного огляду та дослідження, робоча гальмівна система автомобіля марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 знаходилася у працездатному стані. Рульове керування даного транспортного засобу на момент експертного огляду та дослідження знаходилося в стані відмови. Несправності у вигляді деформації лівої рульової тяги, а також зміщення рульового колеса, призвели до стану відмови рульового керування автомобіля марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 . Виявлені несправності рульового керування автомобіля марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 у вигляді деформації лівої рульової тяги, виникли в результаті розвитку дорожньо-транспортної пригоди, при дії значних по величині зусиль ударного характеру (а.к.п.127-131);

роздруківкою приладу Alcotest Драгер щодо ОСОБА_4 , відповідно до якого проба на алкоголь позитивна - 1,04 проміле, тест № 113 (а.к.п. 157);

протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 9 листопада 2022 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2022 року, протоколом освідування особи від 9 листопада 2022 року, відповідно до яких ОСОБА_4 знаходився в стані легкого алкогольного сп`яніння (а.к.п. 138-140);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 703327 від 9 листопада 2022 року, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (без посвідчення водія).

Зазначені докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону і вважає їх допустимими.

Таким чином, дослідив та оцінив всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Одночасно, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення кваліфікуючі ознаки частини першої статті 286-1 Кримінального кодексу України: «порушення правил експлуатації транспорту» та «керування транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів», як зайво кваліфіковані, так як під час судового засідання доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила експлуатації транспорту не надано. При цьому у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», порушення правил безпеки дорожнього руху та порушення правил експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, є самостійними діяннями, і суди мають ураховувати це при постановленні рішень у таких справах. Окрім того, суду не надано доказів і того, що обвинувачений ОСОБА_4 під час вчинення кримінального правопорушення керував транспортним засобом у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів. При цьому відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння від 9 листопада 2022 року та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 на момент огляду знаходився у стані легкого алкогольного сп`яніння.

При призначенні виду і міри покарання суд враховує наступне.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального Кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 Кримінального кодексу України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, фактичні обставини кримінального провадження, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви.

Суд бере до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії нетяжких злочинів, суб`єктивна сторона злочину характеризується необережною формою вини, що визначається характером ставлення до наслідків.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд бере до уваги що останній характеризується позитивно, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичний обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Під час судового розгляду, судом проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності.

Так, щире каяття означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Так в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений провідував потерпілих в лікарні, надав матеріальну допомогу, щиро жалкує про вчинене.

В той же час неповнолітні потерпілі та їх законні представники претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не мають, просили не позбавляти його волі.

До обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 69 Кримінального кодексу України та пункту 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

На підставі викладеного вище, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, суд з урахуванням позиції неповнолітніх потерпілих та їх законних представників та представника, приходить до висновку що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, тобто перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини першої статті 286-1 Кримінального кодексу України та про яке просила прокурор у судових дебатах. Таке покарання на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особі винного.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до статті 55 Кримінального кодексу України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Згідно з правозастосовчою практикою, позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами (Постанова Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 708/40/18, провадження № 51-7569 км 18).

Відповідно до абзацу 3 пункту 28 Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, згідно зі статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» та пункту 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року.

Таким чином, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Рішення суду, щодо цивільних позовів потерпілих.

Під час судового засідання представником неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_11 було подано цивільні позови.

В подальшому, у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченим матеріальних та моральних збитків потерпілим, представник неповнолітніх потерпілих адвокат ОСОБА_11 повідомив, що потерпілі претензій до обвинуваченого не мають, а тому відмовився від позовів та просив цивільні позови залишити без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 129 Кримінального процесуального кодексу України, суд має право залишити цивільний позов без розгляду, якщо потерпілий подав до суду заяву про відмову від позову.

Таким чином, цивільні позови потерпілих підлягають залишенню без розгляду.

Рішення суду щодо процесуальних витрат.

Положеннями частини першої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 Кримінального процесуального кодексу України належать витрати на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_11 5 січня 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги № 1 та вартість такої послуги відповідно до квитанції № 1 від 5 січня 2023 року становить 10 000 грн.

Окрім того, між законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_11 5 січня 2023 року було укладено договір про надання правової допомоги № 1 та вартість такої послуги відповідно до квитанції № 2 від 5 січня 2023 року становить 10 000 грн.

В ході судового засідання представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 подав до суду заяву про зменшення витрат на правову допомогу та просив стягнути з обвинуваченого на користь неповнолітніх потерпілих такі витрати: ОСОБА_6 в сумі 2500 грн., та ОСОБА_8 в сумі 2500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу не висловили.

Враховуючи викладене, суд вважає, що матеріали кримінального провадження містять належні, допустимі та достатні докази на підтвердження понесених потерпілими витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим ці вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи що у кримінальному провадженні була проведена судова інженерно-транспортна експертиза за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу», то витрати на її проведення в сумі 1887 грн 80 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує в порядку статті 174 Кримінального процесуального кодексу України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не змінювати.

Застава, внесена громадянином ОСОБА_12 за обвинуваченого ОСОБА_4 яка була визначена, відповідно до ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2022 року в сумі 20 800 грн. підлягає повернення заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369, 373, 374, 376, 393 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 , відповідно до ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2022 року до вступу вироку в законну силу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави витрати за проведення 9 грудня 2022 року експертами Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу» № СЕ-19/109-22/12163 в сумі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 (законного представника ОСОБА_7 ) витрати на правову допомогу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 (законного представника ОСОБА_9 ) витрати на правову допомогу в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 (законного представника ОСОБА_7 ) до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 (законного представника ОСОБА_9 ) до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є громадянин ОСОБА_12 , накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2022 року у справі № 350/1367/22, провадження № 1-кс/350/319/2022.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Peugeot 308» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є громадянин ОСОБА_12 , який відповідно до постанови про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 9 листопада 2022 року зберігається на території Відділення поліції № 2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУВНП в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_12 .

Після набрання вироком законної сили, заставу, внесену ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) за ОСОБА_4 , яка була визначена, відповідно до ухвали слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2022 року в сумі 20 800 (двадцять тисяч вісімсот) грн. та сплачена 11 листопада 2022 року відповідно до квитанції АТ КБ Приватбанк (код квитанції 9287-1524-6730-2992) повернути заставодавцю ОСОБА_12 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1