В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001223 від 16.08.2023 року відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької обл., громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 16.10.2002 року Єнакієвським міським судом Донецької обл. за ч.3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, згідно постанови Єнакієвського міського суду Донецької обл. від 19.05.2003 р. іспитовий строк скасовано, 28.07.2005 р. звільнився по амністії; 12.09.2006 року Єнакієвським міським судом Донецької обл. за ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 25.06.2009 року Кіровським міським судом Донецької обл. за ч. 1 ст. 345 КК України до 2 р. 11 міс. позбавлення волі, 25.05.2012 р. звільнився по відбуттю строку покарання; 04.08.2015 року Деснянським р/с м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до 5 р. позбавлення волі, початок строку покарання з 18.04.2015 р., період з 18.04.2015 р. по 15.10.2015 р. зараховано 1 день утримання за 2 дня позбавлення волі; 07.03.2017 р. ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Деснянського р/с м. Києва від 04.08.2015 р. в частині покарання змінено до 4 р. позбавлення волі, на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє утримання з 18.04.2015 р. по 15.10.2015 р. з розрахунком 1 день утримання за 2 дня позбавлення волі; 11.07.2017 р. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської обл. зараховано в строк покарання строк перебування під вартою з 25.05.2016 р. по 07.03.2017 р. з розрахунком 1 день утримання за 2 дня позбавлення волі; 09.01.2018 звільнився по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , 15.08.2023 року приблизно о 16:35, перебуваючи поблизу будинку №2 по вул. Курнатовського, в м. Києві, де на землі біля лавочки знайшов фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, яку він підняв з землі та помістив його до кишені штанів, з метою подальшого власного вживання без мети збуту, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Того ж дня, тобто 15.08.2023 року приблизно о 16:50, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 2 працівниками полції Дніпровського УП ГУНП було зупинено ОСОБА_2 , в присутності двох понятих було проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_2 , добровільно дістав з кишені штанів та видав працівникам поліції фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,016г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/43222-НЗПРАП від 25.08.2023: Надана на дослідження одна таблетка білого кольору містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон(фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 68-69).

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, не одружений, на утриманні осіб не має, працює, інвалідом не являється, раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17000 гривень, оскільки суд вважає, що таке покарання зможе забезпечити досягнення його мети, підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 25.08.2023 №СЕ-19/111-23/43222-НЗПРАП у розмірі 1912,00 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, у розмірі 1912,00 гривень.

Речові докази:

1)диск DVD-R 4,7 gb. 120 min, з огляду місця події, долучений до протоколу огляду від 16.08.2023 року - залишити в матеріалах справи;

2)фрагмент блістеру з однією таблеткою білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,022 г., яку поміщено до полімерного пакету та скріплено печатками КНДЕКЦ) та які відповідно до постанови від 28.08.2023 року визнано речовими доказами та зберігаються у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя