БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24.08.2023
Єдиний унікальний номер 497/1530/23
Провадження № 1-кп/497/105/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.08.2023 року м.Болград

Болградський? районний суд? Одеської області у складі:

головуючого? - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши? у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні? №0000019 від? 05.05.2023? року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, не інвалід, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , перебуваючого у розпорядженні командира військової частини у військовому званні «Солдат», наразі службу не проходить, раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом 5112 від 06.01.2021року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

? В середині травня 2023 року, точний час та дата судовим розглядом не встановлені, ОСОБА_4 знаходячись на північно-західній околиці м. Болград Одеської області, знайшов на землі, гранату РГД-5 із запалом УЗРГМ-2 до неї, яка являється вибуховим пристроєм та належить до бойових припасів.

В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказані граната із запалом до неї є вибуховим пристроєм та належить до бойових припасів, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно без передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року, «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року вирішив придбати зазначену гранату із запалом для подальшої реалізації.

Діючи за зазначених обставин, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, забрав з землі та незаконно придбав знайдені бойові припаси, після чого переніс та поклав їх до схованки, розташованої за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав їх з метою подальшого збуту.

16.05.2023 у денний час, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, направленого на збут зазначених бойових припасів, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у парку на перехресті вул. Варненська та вул. 25 Серпня в м. Болград Одеської області, зустрівся з ОСОБА_5 (анкетні данні особи змінені), в ході розмови з яким домовився про збут йому даних бойових припасів за грошову оплату у сумі 1 500 гривень, наступного дня.

Після цього, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, з метою подальшого збуту бойових припасів, зазначену гранату із запалом з місця свого мешкання переніс та поклав її до схованки, розташованої на ділянці місцевості у парку в районі вулиць Суворова та Шпитальна у м. Болград Одеської області, де він повинен був зустрітися із ОСОБА_5 з метою збуту йому бойових припасів.

17.05.2023 о 18:00 годині ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 прослідували до схованки, розташованої на ділянці місцевості у парку в районі вулиць Суворова та Шпитальна у м. Болград Одеської області, де ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно збув вказану гранату із запалом ОСОБА_5 , отримавши від останнього обумовлену грошову оплату у сумі 1500 гривень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у зберіганні, придбанні, носінні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, по твердженню органу досудового розслідування, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1?ст.263 КК України?за кваліфікуючими ознаками: зберігання, придбання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні??вказаного кримінального злочину, передбаченого?ст. 263 ч.1 КК України?- визнав повністю,??та суду підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

Пояснив, що в середині травня 2023 року (точну дату не пам`ятає), знаходячись в другого містечка в сосновому бору, маючи намір віднайти закладку наркотичних засобів, знайшов гранату. Оскільки він є військовослужбовцем, то чітко розумів, що його знахідка є бойовою гранатою. Гранату забрав та переніс до схованки за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

У подальшому, в зв`язку з необхідністю коштів на придбання наркотичних засобів, вирішив продати знайдену гранату. Серед своїх знайомих, які є неблагополучними людьми, пустив слух, що має гранату, та через невеликий проміжок часу, до нього звернувся громадянин ОСОБА_5 , який виявив бажання придбати гранату. Вони домовились про ціну, та 16.05.2023 року він, ОСОБА_4 переніс гранату в парк на перехресті вулиць Суворова та Шпитальна м. Болград, де поклав її у схованку.

Наступного дня 17.05.2023 року зустрівшись з ОСОБА_5 , вони разом пройшли до схованки, він ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 гранату, а останній передав йому 1500 гривень.

У вчиненому щиро розкаявся,??та запевнив суд, що не допустить у майбутньому подібних діянь. Просив строго його не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (а.с.36).

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України N 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами, далі Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України N 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами, далі Інструкція) визначено порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та боєприпасів.

Поряд з цим, у порушення зазначених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 не маючи передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, у сфері незаконного обігу боєвих припасів.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: носіння, зберігання, придбання, та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 (а.с.38, 39) суд враховує характер і ступінь вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких згідно ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.41), має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.51, 61), міцні соціальні зв`язки: не одружений, проживає з батьками, на « ОСОБА_6 » обліку у лікаря психіатра не перебуває (а.с.43), однак перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога (а.с.44), є військовозобов`язаним (а.с.45-50), перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.02.2021 року був знятий з військового обліку згідно наказу №22 РВ від 03.02.2021 року, призваний на військову службу та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (а.с.54)

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по строковій частині) №94 від 20.04.2022 року солдат ОСОБА_4 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , з 13 квітня 2022 року йому призупинено строк військової служби, виключено зі всіх видів забезпечення тощо. Також його облікові документи направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.56, 57, 58, 59).

Крім того, суд приймає до уваги висновок Болградського районного сектору №1 Філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області, викладений в досудовій доповіді від 27.07.2023 року (а.с.28-33), згідно якого обвинувачений ОСОБА_4 оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності скоєння повторних кримінальних правопорушень. Обвинувачений щиро кається у вчиненому, соромиться свого вчинку, та поведінки, активно сприяв розкриттю злочину, має своє власне житло. Вважав за можливе виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, за умови встановлення судом певних обов`язків (а.с.28-33).

Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.40).

Також, згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину і щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України не має.

Частиною 5 ст.314-1 КПК України «Складання досудової доповіді», визначено, що досудова доповідь не може використовуватись у кримінальному проваджені, як доказ винуватості у вчинені злочину.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити? йому покарання з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, оцінюючи усі обставини справи та особу обвинувачуваного.

Розмір витрат на проведення судової експертизи склав 956.00 гривень (а.с.62)??і відповідно до ст.ст.118,?126 КПК України??підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Судом під час досудового розслідування вживалися заходи забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2023 року (а.с.69-65), потреба в яких наразі відпала, та підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити в порядку??п.1 ч.6,??п.5 ч.9?ст.100 КПК України?(а.с.63 ): металевий предмет, схожий на бойову гранату з запалом, який упаковані і опечатані окремо: овальний предмет схожий на корпус гранату упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007046», а предмет схожий на запал упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007048» - підлягають знищенню.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_4 не застосовувалася.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.100, 128, 129, 368, 370, 373 ч.2, 374, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним??у вчиненні злочину, передбаченого?ст.263 ч.1 КК України?та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років? позбавлення волі.

На підставі ст.75? КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши йому? іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

? ? ? ? Відповідно до ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.п.2, 4 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 956.00 гривень (дев`ятсот п`ятдесят шість гривень).

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_4 - не застосовувати.

Речові докази: металевий предмет, схожий на бойову гранату з запалом, який упаковані і опечатані окремо: овальний предмет схожий на корпус гранату упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007046», а предмет схожий на запал упаковано і опечатано у спеціальний пакет для речових доказів з ідентифікаційним номером «PSP0007048» - знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? С.В.Кодінцева ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?