ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 24.07.2023 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002139 від 20.07.2023 року про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні, в провадженні слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002139 від 20.07.2023 з попередньою кваліфікацією передбаченою ч.1 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 20.07.2023 року близько 17 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи та будучи попередженою про кримінальну відповідальність, надала працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 1000 грн, які поклала до службового автомобіля марки «Citroen» р.н. « НОМЕР_1 » на синьому фоні, за не притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

20.07.2023 року у період часу з 17 год. 49 хв. по 17 год. 53 хв., проведено огляд службового транспортного засобу марки «Citroen» р.н. « НОМЕР_1 » на синьому фоні, білого кольору, який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення огляду, у салоні зазначеного вище автомобіля, між передніми сидіннями виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1000 грн, купюрами номіналом по 500 грн, №№ УЗ0140674 та ЗА8018986, які поміщено до спеціального пакету № WAR0070845.

Постановою слідчого в кримінальному провадженні від 21.07.2023 року, виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події грошові кошти були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002139 від 20.07.2023 року.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Також в клопотанні повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Прокурором необґрунтовано підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту тимчасово вилученого майна, а також, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та не надані письмові докази, що обґрунтовують необхідність накладення даного арешту на вказане майно.

Крім того, звертаючись з даним клопотанням, прокурором не надано документальних підтверджень, що обґрунтовують обставини справи, зокрема правові підстави про службовий автомобіль (як зазначено в клопотанні) марки «Citroen» р.н. « НОМЕР_1 » на синьому фоні, а саме його належність та правові підстави проведення огляду службовими особами, які здійснювали чергування на вказаному транспортному засобі.

Згідно частини першої ст. 172 КПК України, суд зобов`язаний повідомити особу-володільця майна, що належить арештувати, про судовий розгляд поданого клопотання.

Проте данних про місцезнаходження володільця, розпорядника або користувача майна чи інших контактів прокурором в клопотанні не зазначено, що унеможливлює його виклик до суду.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002139 від 20.07.2023 року про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1