Справа № 308/2176/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , про застосування щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вилок Виноградівського району, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працює на сезонних роботах, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та дія на момент вчинення злочину. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, незважаючи на викладене у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Надалі ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо організації незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб (призовного віку 18 - 60 років), отримуючи при цьому неправомірну вигоду в сумі від 3000 до 5000 доларів США.

В подальшому, групу осіб із одинадцяти чоловік, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на автомобілі ВАЗ «Нива» 21074 д.н.з. НОМЕР_1 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на автомобілі «Nissan Patrol» зустріли у зазначеному місці за вище вказаною адресою групу осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України та за допомогою даних двох автомобілів забезпечили безпосереднє перевезення вказаної групу осіб до лінії державного кордону України з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України поза межа пункту пропуску.

Однак, поблизу лінії кордону, вказана група осіб які намагались незаконно перетнути державний кордон України була затримана працівниками правоохоронних органів, а саме: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_17 .

По вказаному факту ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, групою осіб вчиненому з корисливих мотивів.

В клопотанні зазначено про існування обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину, а також існування ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у 700 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання, так як озвучені прокурором ризики не підтверджені доказами, його підзахисний не має наміру переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків тощо.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заявив, що його заробіток в місяць становить близько 6000 - 8000 гривень.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження 0000006 від 16.01.2023 відомості про яке внесено до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема протокол допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 від 10.02.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2023; протокол за результатами проведення НСРД від 23.02.2023.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду знайшов своє підтвердження, так як ОСОБА_7 проживає у прикордонному району, підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів групою осіб, вчиненому з корисливих мотивів, а відтак будучи обізнаним у можливих способах перетину державного кордону, зокрема поза межами пунктів пропуску, може покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду за кордоном.

Означений ризик також посилюється з огляду на тяжкість злочину, у якому особа підозрюється, а саме те, що санкція статті ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Крім того слідчий суддя вважає можливим ризик продовження злочинної діяльності підозрюваним, так як в Україні триває призов на військову службу по мобілізації, при цьому обмежено виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, а відтак будучи обізнаним зі способами перетину державного кордону, зокрема через внесення відомостей до державних інформаційних систем, які надають дозвіл на виїзд за кордон попри наявні обмеження відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», підозрюваний може надавати бажаючим нелегально покинути Україну засоби та вказівки щодо такого перетину за грошову винагороду.

При цьому суд не приймає до уваги вказаний стороною обвинуваченого ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, так як з часу вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 (прим. 09.02.2023), останній не контактував зі свідками, психологічного чи фізичного тиску на таких з метою зміни даних ними слідству показів не здійснював, протилежного стороною обвинуваченого не надано.

Вказаний стороною обвинувачення ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання, а тому суд вважає такий недоведеним.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний проживає разом з батьками, за місцем проживання характеризується позитивно, працює на сезонних роботах, а відтак у нього наявні міцні соціальні зв`язки.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, наразі в Україні триває воєнний стан, вчинення підозрюваним злочину в означений час з корисливих мотивів засуджується законом і суспільством.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Більш того військова агресія російської федерації проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень, зокрема щодо контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного у разі його перебування на волі.

Таким чином наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Частина 3 ст. 183 КПК України регламентує обов`язок суду визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним/обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України. При цьому за п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної/обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначено в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В розглядуваному випадку слідчий суддя, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, місячний дохід якого не перевищує 10000 гривень, обов`язків, становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, спонукатиме підозрюваного виконувати процесуальні обов`язки, покладені на нього цією ухвалою, та зможе запобігати встановленим судом ризикам під загрозою звернення застави у дохід держави.

При цьому суд констатує, що стороною обвинувачення не доведено слідчому судді необхідність застосування застави у 700 розмірів прожиткового мінімуму, так як з моменту вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та за період проведення досудового розслідування протиправної поведінки за ним не зафіксовано, корисливий мотив підозрюваного прокурором не доведений.

Слідчий суддя зауважує, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 визначити строком до шістдесяти днів в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 серпня 2023 року включно.

Встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000006.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 04 серпня 2023 року включно.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1