УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю представників Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

24 липня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України, на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ОНЛАЙН-МАРКЕТ» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПРАВЕКС БАНК» (МФО 380838, код ЄДРПОУ банку: 14360920), в межах гарантійного внеску ТОВ «ФК «ВІНСТАР» () у розмірі, що не перевищує 15 995 300 (п?ятнадцять мільйонів дев?ятсот дев?яносто п?ять тисяч триста) гривень 00 копійок, без ПДВ.

У судовому засіданні представники Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , за клопотанням якого накладено арешт на вказане майно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання, зі змісту якого убачається, що він заперечував проти задоволення клопотання, оскільки арешт на майно накладено обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала.

Заслухавши доводи представників Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/16158/23 (провадження № 1-кс/761/10735/2023), слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Шевченківської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «ОНЛАЙН-МАРКЕТ» № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПРАВЕКС БАНК» (МФО 380838, код ЄДРПОУ банку: 14360920), в межах гарантійного внеску ТОВ «ФК «ВІНСТАР» () у розмірі, що не перевищує 15 995 300 (п?ятнадцять мільйонів дев?ятсот дев?яносто п?ять тисяч триста) гривень 00 копійок, без ПДВ, із забороною службовим особам АТ «ПРАВЕКС БАНК», уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншим особам за довіреністю чи дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку зазначеної суми грошових коштів на вказаному рахунку.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року, метою накладення арешту на майно, є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони мають ознаки доказів, та відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, що дає достатні підстави вважати, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, не втратив свою актуальність. Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, триває, на даний час у вказаному кримінальному провадженні здійснюються слідчі (розшукові) дії з метою виконання завдань, встановлених ст. 2 КПК України.

У той же час, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001688, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1