ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1417/23 Справа № 243/1978/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації в АДРЕСА_2 , до 23 липня 2023 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 липня 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що молодший сержант ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді начальника лазні першої польової лазні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24 травня 2023 року, приблизно о 17 год. 15 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем тимчасового мешкання військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обуреним зауваженнями майстер-сержанта ОСОБА_9 , з приводу того, що він ( ОСОБА_8 ) гучно слухав музику, зайшов до своєї кімнати, взяв належну собі пневматичну гвинтівку, споряджену одним металевим набоєм, та вирушив на ганок де знаходився майстер-сержант ОСОБА_9 та діючи з прямим умислом з відстані близько п`яти метрів з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому здійснив один постріл у бік майстер-сержанта ОСОБА_9 .

В результаті протиправних дій молодшого сержанта ОСОБА_8 майстер-сержанту ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового сліпого поранення грудної клітини з правої сторони, з ушкодженням правої легені, правобічний гемопневматоракс, геморагічний шок ІІ ступеня. 25 травня 2023 року о 08год. 05хв. молодшого сержанта затримано в порядку ст.ст. 208, 209 КПК України.

25 травня 2023 року о 21год. 25хв. молодшому сержанту ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що у судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_8 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

Також суддя вважав, що встановлено і доведено прокурором існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України - можливість переховування особи від слідства та суду з огляду на тяжкість вчиненого злочину та покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, п.3 ч.1 ст.177 КПК України - можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадження та п.5 ч.1 ст.177 КПК України - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Керуючись ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримуючись вищезазначеного положення прийшов до висновку про відсутність підстав для обрання щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки кримінальне правопорушення було вчинене ним із застосуванням насильства.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із покладенням на нього передбачені законодавством обов`язків.

Обґрунтовує доводи своєї апеляційної скарги, що слідчий суддя взяв до уваги абстрактне та бездоказове формулювання ризиків в клопотанні прокурора, що призвело до постановленого необ`єктивного та несправедливого рішення по справі.

Апелянт звертає увагу, що слідчим суддею не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, має двоє неповнолітніх дітей, котрих утримує за рахунок свого грошового забезпечення як військовослужбовця. Крім того, ОСОБА_8 має постійне місце мешкання, та виїхати за межі України не має можливості.

Крім того, захисник оспорює наявність встановлених слідчим суддею ризиків.

Сторона захисту вважає безпідставним ризик, визначений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, стосовно того, що ОСОБА_8 знаючи про наслідки своїх протиправних дій, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування з огляду на те, що відповідно до наданих показань підзахисного та інших свідків, після спричинення тілесного ушкодження останній намагався своїми діями надати потерпілому усієї необхідної допомоги (в тому числі медичної), самостійно викликав медичних працівників та знаходився весь подальший час до приїзду медичних працівників та працівників правоохоронних органів поряд з потерпілим, тим самим спростовуючи тезис про ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Стосовно можливості підозрюваного впливати на свідків сторона захисту вважає цей ризик, вказаний судом, безпідставним та необґрунтованим. 3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до клопотання додатків вбачається, що зокрема свідки, які були присутні при здійсненні пострілу з пневматичної гвинтівки вже допитані у вказаному кримінальному провадженні, а припущення сторони обвинувачення щодо впливу на свідків, взагалі не допустиме, оскільки не конкретизовано яким чином ОСОБА_8 може на них вплинути.

Окрім того, суд зазначив про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з огляду на те, шо підзахисний ОСОБА_8 зареєстрований та фактично мешкає у м. Бердичів Житомирської області, що створює проблеми для реалізації мети досудового розслідування, протесуд не звернув увагу на можливість застосування вказаного запобіжного заходу за адресою: АДРЕСА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши думку сторін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника і доданих ним під час апеляційного розгляду документів, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим КПК України), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу) та вмотивованим (ухваленим із наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Переглядаючи матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що зазначених вище вимог закону у повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Як зазначено у п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Матеріали, додані до клопотання та які були предметом розгляду слідчим суддею, свідчать про те, що оголошена ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України підозра є обґрунтованою.

Тобто, на розгляд слідчому судді був наданий такий обсяг доказів, що доводять існування таких обставин, які переконують про причетність ОСОБА_8 до зазначеного кримінального правопорушення.

Під час апеляційного перегляду матеріалів провадження, встановлено, що слідчим суддею обґрунтовано визначено існування ризиків, передбачених у п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України. Існування даних ризиків обґрунтовується тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним та соціальним статусом підозрюваного.

Слідчим суддею враховані та застосовані вимоги ч.4 ст.183 КПК України та обґрунтовано прийнято рішення про неможливість застосування до ОСОБА_8 застави.

З урахуванням вищенаведеного слідчий суддя дійшов правильних висновків про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та не зможуть запобігти встановленим ризикам на даному етапі кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника не спростовують встановлених слідчим суддею обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2023 року, щодо підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4