Справа № 359/5959/23
Провадження № 1-кс/359/1066/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув в приміщенні суду у судовому засіданні з повною технічною фіксацією клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчим відділом Бориспільського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 17.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 13.04.2023 на адресу Бориспільського РУП ГУНП у Київській області із Виконавчого комітету Бориспільської міської ради надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами.

В ході досудового розслідування виявлено факти реєстрації на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів Київської області №99 від 18.02.1997 щодо безоплатної передачі у приватну власність для будівництва та обслуговування житлових будинків, права власності на земельні ділянки розташовані на території м. Бориспіль, зокрема:

:03:022:0003 (передача земельної ділянки ОСОБА_4 );

:13:014:0037 (передача земельної ділянки ОСОБА_5 );

:06:012:0102 (передача земельної ділянки ОСОБА_6 );

:11:037:0017 (передача земельної ділянки ОСОБА_7 );

:09:012:0043 (передача земельної ділянки ОСОБА_8 );

:11:045:0181 (передача земельної ділянки ОСОБА_9 );

:10:003:0184 (передача земельної ділянки ОСОБА_10 );

:10:003:0183 (передача земельної ділянки ОСОБА_11 );

:06:024:0047 (передача земельної ділянки ОСОБА_12 );

:04:038:0230 (передача земельної ділянки ОСОБА_13 );

:04:038:0231 (передача земельної ділянки ОСОБА_14 );

:07:008:0017 (передача земельної ділянки ОСОБА_6 );

:13:018:0023 (передача земельної ділянки ОСОБА_15

Бориспільською міською радою у відповідь на запит прокурора надано копію рішення виконавчого комітету №99 від 18.02.1997 та поінформовано, що в додатку до вказаного рішення не виявлено прізвищ щодо безоплатної передачі земельних ділянок ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Крім того, допитаний представник потерпілої особи ОСОБА_16 повідомив, що вказані особи набули право власності на зазначені земельні ділянки незаконно, оскільки рішенням виконавчого комітету №99 від 18.02.1997 року будь-які земельні ділянки вказаним особам не передавалися.

Описані факти свідчать про незаконне набуття права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами :03:022:0003, :13:014:0037, :06:012:0102, :11:037:0017, :09:012:0043, :11:045:0181, :10:003:0184, :10:003:0183, :06:024:0047, :04:038:0230, :04:038:0231, :07:008:0017, :13:018:0023 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В ході розслідування встановлено, що на даний час право власності на земельні ділянки із наступними кадастровими номерами належить: 210500000:03:022:0003 - ОСОБА_17 ; :13:014:0037 - ОСОБА_18 ; :06:012:0102 - ОСОБА_6 ; :11:037:0017 - ОСОБА_7 ; :09:012:0043 - ОСОБА_8 ; :11:045:0181 - ОСОБА_9 ; :10:003:0184 - ОСОБА_10 ; :10:003:0183 - ОСОБА_11 ; :06:024:0047 - ОСОБА_12 ; :04:038:0230 - ОСОБА_19 ; :04:038:0231 - ОСОБА_19 ; :07:008:0017 - ОСОБА_20 ; :13:018:0023 - ОСОБА_15 .

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

19.06.2023 постановою прокурора земельні ділянки з кадастровими номерами :03:022:0003, :13:014:0037, :06:012:0102, :11:037:0017, :09:012:0043, :11:045:0181, :10:003:0184, :10:003:0183, :06:024:0047, :04:038:0230, :04:038:0231, :07:008:0017, :13:018:0023 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000077 від 17.04.2023.

Відповідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У зв`язку із тим, що після державної реєстрації права власності, вказані земельні ділянки неодноразово відчужувалися третім особам, на теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначені земельні ділянки, їх знову може бути незаконно відчужено, або укладено інші правочини стосовно вказаних земельних ділянок на користь третіх осіб, що значно ускладнить здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлено наявність підстав, визначених у ст. ст. 167-169,170, 171, 172 КПК України, для вжиття даного заходу забезпечення кримінального провадження та вказаних вище у клопотанні обмежень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і просив задовольнити у повному обсязі та не викликати користувачів даної земельної ділянки.

Власники майна в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової повістки.

Розглянувши клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Із змісту клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, прокурор долучив: витяг із ЄРДР; витяги з Держгеокадастру; постанову про визнання речовим доказом земельні ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Клопотання прокурора обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження вказаних речових доказів, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, досудове розслідування розпочато 17.04.2023 та орган досудового слідства продовжує збір доказів у кримінальному провадженні за №0000077, підставою та метою, з якою прокурор звертається до суду з даним клопотанням є збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Отже, відсутність заборони на розпорядження земельними ділянками може призвести до їх відчуження на користь третіх осіб або подальшого незаконного поділу з метою приховування злочинної діяльності, що унеможливить в подальшому витребування земельних ділянок від законного набувача на користь держави.

З наведених вище обставин вбачається необхідність в забороні особам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно земельної ділянки із зазначеним кадастровим номером, заборонити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відчужувати, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :03:022:0003, :13:014:0037, :06:012:0102, :11:037:0017, :09:012:0043, :11:045:0181, :10:003:0184, :10:003:0183, :06:024:0047, :04:038:0230, :04:038:0231, :07:008:0017, :13:018:0023.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № №0000077 від 17.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт (шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування юридичним та фізичним особам, крім сторони обвинувачення), на майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000077 від 17.04.2023, а саме на земельні ділянки із наступними кадастровими номерами, які належить: :03:022:0003 - ОСОБА_17 , :13:014:0037 - ОСОБА_18 , :06:012:0102 - ОСОБА_6 , :11:037:0017 - ОСОБА_7 , :09:012:0043 - ОСОБА_8 , :11:045:0181 - ОСОБА_9 , :10:003:0184 - ОСОБА_10 , :10:003:0183 - ОСОБА_11 , :06:024:0047 - ОСОБА_12 , :04:038:0230 - ОСОБА_19 , :04:038:0231 - ОСОБА_19 , :07:008:0017 - ОСОБА_20 , :13:018:0023 - ОСОБА_15

Встановити заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно арештованих земельних ділянок з кадастровими номерами :03:022:0003, :13:014:0037, :06:012:0102, :11:037:0017, :09:012:0043, :11:045:0181, :10:003:0184, :10:003:0183, :06:024:0047, :04:038:0230, :04:038:0231, :07:008:0017, :13:018:0023 особам, що мають право на вчинення таких реєстраційних дій згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1