Номер провадження:1-кс/521/3105/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2023 року м. Одеса
До Малиновського районного суду м.Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею Малиновського районного суду м.Одеси згідно ухвали від 12 червня 2023 року, в якому заявник просить скасувати арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , який на підставі довіреності № 811 від 25.07.2020 року належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб автомобіль «BMW 316I», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1993, ключі від вищевказаного автомобіля.
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надав суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання провести за його відсутністю, клопотання просив задовольнити в повному обсязі.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч.1 ст.131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя враховуючи, що на час розгляду клопотання проведені відповідні експертизи у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, необхідність в забороні користування власника своїм майном відпала, а тому відпала необхідність в застосуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 12.06.2023 року, як заходу забезпечення кримінального провадження, в частині користування цим майном, оскільки остаточне рішення у кримінальному провадженні не прийняте та з метою використання арештованого майна як доказу, накладений арешт майна у кримінальному провадженні в частині заборони розпорядження цим майном слід залишити.
Вирішуючи питання про скасування арешту на майно, слідчий суддя враховує положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В цьому контексті слідчий суддя зауважує, що згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Отже, невиправдане втручання та обмеження будь-якого із зазначених елементів, які становлять зміст права власності, призведе до свавільного порушення захищеного ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на мирне володіння своїм майном.
Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом відповідно до вимог ч.3 ст.26 КПК України.
Вирішення питання щодо повернення транспортного засобу матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час досудового розслідування не відноситься до компетенції слідчого судді та вирішується слідчим, прокурром. У зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги в частині повернення транспортного засобу матері ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки розгляд цього питання відноситься до компетенції органу досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 132, 170,173, 174 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 року, на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_4 , який на підставі довіреності № 811 від 25.07.2020 року належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб автомобіль «BMW 316I», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1993, ключі від вищевказаного автомобіля в частині заборони користування власнику майном.
Арешт майна в частині заборони розпорядження зазначеним майном залишити.
В задоволені решти вимог клопотання - відмовити.
Виконання ухвали слідчого судді доручити слідчому та прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1