Єдиний унікальний номер: 378/563/22
Провадження № 1-в/378/15/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2023 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Ставище Київської області подання начальника Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи „Центр пробації" у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання призначеного вироком суду відносно засудженого ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 28.10.2022 вироком Ставищенського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Від Білоцерківського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України надійшло до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, з посиланням на те, що 09.12.2022р. засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік Білоцерківського районного сектору №2 філії Державної установи „Центр пробації" у м. Києві та Київській області та останньому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком, порядок виконання обов`язків, які покладені на нього судом, правові наслідки вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, про що відібрана підписка та пояснення, а також встановлено дні явки на реєстрацію. За період іспитового строку ОСОБА_4 двічі не з`явився для реєстрації до Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи „Центр пробації" у м. Києві та Київській області, а саме 03.01.2023 року та 18.04.2023 року та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 14.12.2022 року за ст. ст. 177 та 178 КУпАП, 06.03.2023 року за ст. 176 КУпАП, 10.03.2023 року за ст. 183 КУпАП та 05.06.2023 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП. Вказане свідчить про ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

Орган пробації просить суд скасувати засудженому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити останнього для відбування призначеного покарання за вироком суду.

Представник Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду вказаного подання.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного подання органу пробації, зазначивши, що він став на шлях виправлення, оскільки громадського порядку він не порушує, не здійсьнює крадіжок та ні з ким не вступає у суперечки чи бійки. До органу пробації він не з`явився 03.01.2023 року, бо був хворий, а 18.04.2023 року не з`явився на реєстрацію, бо перебував на роботі і не мав коштів прибути до органу пробації. Стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності, то його притягнуто було лише один раз за те, що він в смт Ставище біля житлового будинку перебував у нетверезому стані, інших правопорушень, які вказані в поданні органу пробації він не вчиняв.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання органу пробації з підстав, що викладені в ньому.

Суд, розглянувши подання органу пробації, заслухавши засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження ЄУН 378/563/22, матеріали особової справи №-23/2022, вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

За ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною третьою даної статті передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 28.10.2022р. вироком Ставищенського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09.12.2022р. засуджений ОСОБА_4 поставлений на облік Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи „Центр пробації" у м. Києві та Київській області та останньому роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком, порядок виконання обов`язків, які покладені на нього судом, правові наслідки вчинення адміністративних та кримінальних правопорушень, про що відібрана підписка та пояснення, а також встановлено дні явки на реєстрацію, а саме: перший та третій вівторок кожного місяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбуття призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищевикладене, надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що викладені у поданні висновки про необхідність скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_4 є необґрунтованими та передчасними, так як останній лише двічі не з`явився для реєстрації до органу пробації, пояснивши причини таких неявок хворобою та перебуванням на роботі і відсутністю коштів для явки до органу пробації на реєстрацію. Засуджений не притягувався до кримінальної відповідальності, інших порушень покладених на нього судом обов`язків не допускав. Наявність інформації від відділення поліції №5 Білоцерківського РУП в Київській області про адміністративні стягнення накладені на засудженого за адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 176, 177, 178 ч. 1, 183 КУпАП не дає суду достатніх підстав вважати про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, отже висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК України).

Сам факт вчинення ОСОБА_4 вказаних адміністративних правопорушень ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені в поданні висновки уповноваженого органу з питань пробації про вчинення ОСОБА_4 адміністративних правопорушень та дві неявки на реєстрацію до органу пробації, що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, є непереконливими і передчасними, а встановлені судом причини і обставини порушення засудженим порядку відбування покарання з випробуванням не є достатніми підставами для задоволення подання та не свідчать про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, тому вбачається за можливе надати засудженому ОСОБА_4 шанс виправдати своєю поведінкою довіру суду та довести можливість його виправлення без реального відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає достатніх підстав для скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання і вважає, що в задоволенні такого подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Білоцерківського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1