Справа № 953/6618/23
н/п 1-кс/953/5979/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" серпня 2023 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
У ході досудового розслідування встановлено, що 31 липня 2023 року до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, пляж «Журавльовський гідропарк» невстановлена особа в умовах воєнного стану шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон, який належав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим заподіяла матеріальний збиток потерпілому.
31 липня 2023 року у період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 45 хвилин на ділянці місцевості за адресою: м. Харків, вул. Шевченка проведений огляд місця події, під час якого ОСОБА_5 добровільно видав: мобільний телефон ТМ «iPhone 11» imei: НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, пам`ять на 128 Gb та металевий складний ніж сірого кольору з коричневою рукояткою.
Слідчий зазначає, що тимчасово вилучене у ОСОБА_5 майно належить ОСОБА_4 та є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив клопотання задовольнити.
Законний представник власника майна ОСОБА_7 ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, до клопотання долучена заява, в якій ОСОБА_8 зазначила, що не заперечує щодо накладення арешту на мобільний телефон ТМ «iPhone 11» imei: НОМЕР_1 , в корпусі чорного кольору, пам`ять на 128 Gb та просить розглядати справу за її відсутності.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
З клопотанням про арешт майна звернувся старший слідчий СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , проте підписане клопотанням прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 .
Разом з тим вимогами ч. 1 ст. 171 КПК України чітко передбачено, що у разі якщо з клопотанням про арешт майна звертається слідчий, то у такому разі клопотання повинно бути погоджене прокурором.
Таким чином слідчим не виконані вищезазначені вимоги КПК України.
Крім того, положеннями ч. 1, 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина10 статті 170 КПК).
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3, ч. 5, ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачені вимоги до клопотання про арешт майна, зокрема у ньому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Зі змісту клопотання про арешт майна, вбачається, що слідчий просить накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , проте фактично належить ОСОБА_4 .
Разом з тим, з долученої до клопотання заяви законного представника власника майна ОСОБА_9 вбачається, що остання просить органи поліції прийняти міри щодо невстановленої особи, яка вчинила крадіжку сумки, яка належить її сину, в якій був мобільний телефон, навушники та банківська картка.
Крім того, зі змісту заяви ОСОБА_10 , яка долучена до клопотання вбачається, що він добровільно видав працівникам поліції ніж сірого кольору з коричневою рукояткою, який йому належить.
Враховуючи викладене, слідчий суддя звертає увагу на те, що зміст клопотання про арешт майна та матеріали, долучені до клопотання, містять суперечності, зокрема у частині зазначення дійсного власника майна - ножа сірого кольору з коричневою рукояткою.
Зі змісту клопотання про арешт майна вбачається, що підставою для такого арешту є у тому числі збереження речових доказів, при цьому зі змісту клопотанні та долучених до нього матеріалів не зрозуміло, яким чином тимчасово вилучений ОСОБА_10 ніж сірого кольору з коричневою рукояткою є доказом у кримінальному провадженні, розпочатому за ч.4 ст.185 КК України, з урахуванням пояснень потерпілого, що у нього був викрадений лише мобільний телефон.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна необхідно повернути прокурору, який його погодив, встановивши при цьому строк в сімдесят дві години для усунення вищевказаних недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, суддя
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1