ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2576/23 Справа № 176/290/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_4. Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_5.
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_5., перевіривши матеріали за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року в частині повернення потерпілому без розгляду цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області перебувало кримінальне провадження №0000583 від 22.09.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, зокрема, було прийнято рішення про повернення потерпілому без розгляду цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник потерпілих - адвоката ОСОБА_6. порушує питання про скасування ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року та просить задовольнити цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок вчинення злочину, в порядку ст.128 КПК України.

Вивчивши надані апеляційному суду матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.398 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу. Отримавши апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її на відповідність вимогам статті 396 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до діючої редакції ч.ч.1,2 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

-вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодекс;

-ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

-інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження предметом апеляційного оскарження є рішення суду першої інстанції, ухвалене на стадії підготовчого судового засідання.

За приписами ч.4 ст.314 КПК в апеляційному порядку на стадії підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише ухвали про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже діючими положеннями кримінального процесуального законодавства України не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення потерпілому без розгляду цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст.129 ч. 1 п. 8 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч.1 ст.392 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.

У своєму правовому висновку, викладеному у Постанові від 27 травня 2019 року справа № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18, Об`єднана палата ККС Верховного Суду зазначила, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».

Отже, зі змісту апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 вбачається, що вона подана на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, про що також зазначено у самій ухвалі Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року, а тому відповідно до приписів ч.4 ст.399 КПК відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Разом з цим слід звернути увагу апелянта на тому, що повернення цивільного позову без розгляду не позбавляє права зацікавленої сторони звернутися з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства після набрання вироком законної сили.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року в частині повернення потерпілому без розгляду цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.399 КПК,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2022 року в частині повернення потерпілому без розгляду цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя: