Єдиний унікальний номер №943/553/22
Провадження №1-кп/943/47/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

Буський районний суд Львівської області

в складі головуючого: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника на стороні

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 01 квітня 2022 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , українця, гр.України, освіта середня, раніше не судимий, не одружений, працює водієм ТОВ «Легіон Трейд»,

передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 01 квітня 2022 р. приблизно о 14:12 год. керуючи автомобілем марки «MAN 8.180», ресстраційний помер НОМЕР_1 , по вул. Княжій у м. Буську Золочівського району Львівської області порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., а саме: Р. 1 п. 1.5, 1.10; Р. 2 п. 2.3 б), д), Р. 10 п. 10.1, п. 10.9, які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, розпочинаючи рух заднім ходом від території продуктового магазину ПП « ОСОБА_7 » по вул. Княжій, 21 у м. Буську, не переконався, що це буде безпечним, навпроти будинку № 7 по вказівній вулиці здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка в цей час рухалась у попутньому напрямку позаду вказаного автомобіля, в результаті чого потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла у лікувальному закладі.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів по даному епізоді. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз?яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем праці, раніше не судимий, з сторони потерпілого, до нього нема жодних матеріальних претензій, просять суворо не карати, обставини справи, які пом`ягшують покарання, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння у його розкриттю, а тому вважає, що обравши покарання у виді позбавлення з застосуванням ст.75 КК України, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо цивільного позову, на думку суду, такий підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Загибель, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 , бабусі потерпілого ОСОБА_9 , дійсно завдало значної моральної шкоди останньому, як близької людини з якою спільно проживають. Потерпілий зазнав душевних страждань, відчуття безпорадності, нервової напруги, відчуття нестерпного болю.

Крім цього, суд вважає, що цивільний позивач ОСОБА_10 також з наведених підстав, пережила моральні страждання у зв`язку з загибеллю її матері ОСОБА_8 ..

ОСОБА_5 під час ДТП виконував свої трудові обов`язки і перебував у трудових відносинах з ТОЗ «Легіон-Трейд», що не заперечується цивільним відповідачем.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи яка завдала моральну шкоду, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Ст. 3 Конституції України, визнає людину, її життя, здоров`я, честь, гідність, недоторканість та безпеку, найвищою соціальною цінністю.

Ст. 51 Конституції України, передбачає, що сім`я охороняється державою. На думку суду, такі норми, відносно цивільних позивачів, були порушені цивільним відповідачем.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При розрахунку розміру компенсації моральної шкоди, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31 березня 1995 р., суд враховує обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість, тяжкість завданих душевних травм, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, а також вимоги розумності і справедливості.

Суд також враховує часткове визнання цивільним відповідачем позовних вимог. Щодо витрат на правову допомогу, то в цій частині позову слід відмовити, оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 в частині позбавлення волі від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на два роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Термін іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 5148.60 гривень за проведення судово інженерно-транспортних експертиз.

Скасувати арешт на вантажний автомобіль марки «MAN 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 12 квітня 2022 року.

Цивільний позов задоволити частково, стягнути з ТВО «Легіон-Трейд» - 79005 м.Львів, вул.Туган Барановського, 24, Код в користь ОСОБА_9 , індетифікаційний код: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 100000 (сто) тисяч гривень завданої моральної ( немайнової шкоди), в користь ОСОБА_10 , індетифікаційний код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 150000 (сто п`ятдесят) тисяч гривень завданої моральної шкоди, в решті позову відмовити.

Речовий доказ: CD диск з відеозаписом залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1