Справа №718/1279/23
Провадження №1-кп/718/56/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 17.10.2022, за обвинуваченням ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із повною середньою освітою, студент 1-го курсу Кіцманського фахового коледжу Закладу вищої освіти «Подільський державний університет», не одружений, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника потерпілого

ОСОБА_7 ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2022 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21063», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по вул. Л. Українки в с. Шипинці Чернівецького району Чернівецької області, яка не освітлювалась електроосвітленням, зі сторони

м. Снятин в напрямку м. Чернівці, на швидкості не менше 62,7 км/год, що перевищує максимально допустиму швидкість в межах населеного пункту - 50 км/год.

Наближаючись до будинку № 19 вказаної вулиці, водій ОСОБА_3 , не врахувавши дорожньої обстановки, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме автомобіль марки «ВАЗ-21013», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який знаходився нерухомим в межах смуги руху в напрямку м. Чернівці із ввімкненим покажчиком лівого повороту, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, не застосувавши гальмування, продовжив рух та допустив зіткнення із задньою частиною вказаного автомобіля в межах своєї смуги руху, в результаті чого, автомобіль марки «ВАЗ-21013», номерний знак НОМЕР_2 почав рухатись в некерованому стані, виїхавши на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із передньою частиною вантажного автомобіля марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_3 , реєстрації Республіки Румунії, із напівпричепом марки «Schwarzmuller Spa-3e», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_13 , що рухався зі сторони м. Чернівці в напрямку м. Снятин.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «ВАЗ-21063»:

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком СМЕ № 845мд від 09.12.2022, спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого багатовідламкового мультифокального перелому крила правої клубової кістки зі зміщенням відламків та лінійних переломів дужок тіла 5-го поперекового хребця (L5) обабіч з незначним зміщенням відламків правої дужки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з висновком СМЕ № 802мд від 05.01.2023, спричинено тілесні ушкодження у виді: забійної рани в ділянці голови, струсу головного мозку та контузії латеральних виростків стегнової та великогомілкової кісток з ушкодженням заднього рогу медіального меніску (Stoller III), синовіту та супрапателяного бурситу лівого колінного суглоба, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинено тілесні ушкодження у виді крововиливу у м?які тканини волосяної частини голови збоку внутрішньої поверхні у скронево-потиличній ділянці зліва, лінійного перелому кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдального крововиливу на конвекситальних поверхнях лівої та правої півкуль головного мозку з переходом на їх міжпівкульну та базальну поверхні, забою речовини головного мозку у скронево-потиличних ділянках правої та лівої півкулі, які відповідно до висновку СМЕ № 765 від 16.11.2022, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «небезпечні для життя» та знаходяться в безпосередньому причинному зв?язку з фактом настання смерті ОСОБА_16 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 17.55 год., від набряку та набухання речовини головного мозку, який розвинувся як ускладнення закритого перелому кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв внаслідок порушення та невиконання вимог п. 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, що безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, які вимагають від водія: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що 17.10.2022 їхав в с. Шипинці зі швидкістю 60 км/год., дорога не освітлювалася, біля авто мийки відволікся не червону рекламну табличку, після чого раптово з`явилося інше авто та відбулося зіткнення із ним. Потім приїхала поліція та швидка. У його автомобілі було три пасажири, які його не відволікали. В іншому автомобілі було чотири особи: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , їх він знав особисто та перебував із ними у добрих відносинах. Просив вибачення у потерпілих, хотів компенсувати їм шкоду, ОСОБА_21 вже все відшкодував. ОСОБА_22 в лікарні не відвідував, бо йому було соромно. Батьки обвинуваченого пробували допомагати ОСОБА_23 , проте її батьки не приймали допомогу. Коли вперше прийшов до батьків ОСОБА_23 - вони його вилаяли та вигнали. Ходив до них і вдруге просити вибачення. Подані позови визнає повністю.

Потерпілий ОСОБА_24 суду пояснив, що ОСОБА_3 скоює ДТП не вперше. Звернув увагу на те, що після ДТП у ОСОБА_3 не брали аналіз на стан сп`яніння. Обвинувачений один раз приходив в лікарню до ОСОБА_25 , проте в реанімацію до неї не хотів зайти. ОСОБА_3 не пробував уникнути аварії. Вибачення обвинувачений не просив. Поданий позов підтримує повністю, а також просить призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Після цих подій потерпілий ОСОБА_24 почав хворіти, у нього різко погіршився слух.

Потерпіла ОСОБА_10 висловила розпач і жаль з приводу втрати дочки, через сильне емоційне напруження та хвилювання не змогла надати показання по суті, та підтримала покази свого чоловіка - потерпілого ОСОБА_24 ..

Представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 підтримав подану позовну заяву та просив її задовольнити.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 - його мама ОСОБА_8 також підтримала поданий цивільний позов, просила його задовольнити, а також призначити покарання обвинуваченому у виді більше п`яти років позбавлення волі. Пояснила, що гроші від обвинуваченого не отримувала. Потерпілий ОСОБА_7 внаслідок цієї ДТП фактично став інвалідом, зараз лікується за кордоном.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілих а також дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, та стосуються речових доказів і процесуальних витрат у справі, а також цивільних позовів. Також за дорученням суду органом пробації складено досудове доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ..

У рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

За таких обставин, враховуючи те, що вказано вище, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання виду та розміру покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено та прокурором не заявлено.

З досудової доповіді начальника Чернівецького РС № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_26 від 01.06.2023 року, складеної в порядку ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, встановлено, що імовірність вчинення обвинуваченим повторного правопорушення низька, ризик небезпеки його для суспільства також оцінюється як низький. Зважаючи на поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, морально-духовний стан, уповноважений орган пробації вважає доцільним виправлення обвинуваченого без позбавлення волі, оскільки він не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує також дані, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, те, що він за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, вину визнав та щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання, його молодий вік, вчинення необережного злочину вперше, позицію потерпілих, які просили суворо покарати та наполягали на позбавленні його права керування транспортними засобами.

У зв`язку з наведеним суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий злочин з необережності внаслідок порушення ПДР в межах населеного пункту, внаслідок чого ОСОБА_16 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із фактом настання її смерті, а потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.

Таке покарання буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження нових злочинів та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і правил дорожнього руху.

З приводу поданих потерпілими цивільних позовів суд зазначає наступне.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ «Просто-страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить із таких обставин.

Потерпілими ОСОБА_24 та ОСОБА_10 пред`явлено позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якій вони просять стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1 422 000 грн., тобто по 711 000 грн. кожному і матеріальну - на суму 61 511 грн., з ПАТ «Просто - страхування» витрати пов`язані із похованням та спорудженням надгробного пам`ятника в розмірі 80 400 грн.

Також, потерпілим ОСОБА_7 пред`явлено позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якій він просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн., а з ПАТ «Просто - Срахування» витрати на лікування та транспортування до лікувального закладу в розмірі 14 657,23 грн.

Описані вище позовні вимоги позивачі ОСОБА_24 , ОСОБА_10 та представник ОСОБА_7 підтримали повністю.

Відповідач - обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ПАТ «ПРОСТО-страхування» у поданому відзиві позовні вимоги назвав передчасними, а витрати, пов`язані із лікуванням потерпілого ОСОБА_7 в період з 22.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом N23 - неуточнена ниркова колька, лівобічна ниркова колька (виписка № 9689), такими, що не стосуються досліджуваної ДТП.

Оцінивши доводи позивачів та відповідачів, суд дійшов наступного.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В свою чергу, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування. Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої з вини ОСОБА_3 17.10.2022, позивачам ОСОБА_24 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 завдано матеріальну та моральну шкоди.

Тобто, між цивільними позивачами та обвинуваченим ОСОБА_3 виникли деліктні зобов`язання із завданням шкоди внаслідок ДТП. У той же час, керований на належній правовій підставі ОСОБА_3 транспортний засіб ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , був застрахований в АТ «Просто-страхування», отже, у цій ситуації існують і договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентовано, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону) заяву про страхове відшкодування.

Суд звертає увагу, що визначений вказаним Законом порядок звернення потерпілого до страховика із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні ст. 124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування.

Обов`язок відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, коли йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди майну, здоров`ю та життю людини.

Застосування положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у кримінальному судочинстві не повинно суперечити його засадам і обмежувати права потерпілого.

Право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 286 КК України, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди, а тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК України.

Законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них, яка визначена у ст. 35 Закону, передбачає відшкодування шкоди на підставі звернення потерпілого до страхової компанії за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування.

Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до страхової компанії про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

З огляду на це, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілого на компенсацію за результатами кримінального провадження від попереднього звернення чи не звернення з заявою до цих осіб, призвів би до істотного обмеження, чи навіть повного нівелювання його права на судовий захист у кримінальному процесі, встановленого ст. 128 КПК України.

Водночас, у межах кримінального провадження за ст. 286 КК України факт, обставини ДТП, особа, винна у її настанні, характер і розмір завданої шкоди встановлюються судом як обставини, що мають істотне значення для кримінальної справи і належать до предмету доказування. В цьому разі незвернення потерпілого безпосередньо до страховика жодним чином не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.

Тому, якщо особа подала позовну заяву до суду про стягнення із страховика шкоди завданої внаслідок вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, то вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Наведене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 19 червня 2019 року (справа №465/4621/16-к) і зводиться до того, що для задоволення в межах кримінального провадження цивільного позову потерпілого до страховика про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не є обов`язковим.

Водночас, представник потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_10 - ОСОБА_5 13.03.2023 зверталася та ПАТ «Просто-страхування» із заявою про страхове відшкодування за страховим полісом № АР/2733887. 22.03.2023 ПАТ «Просто-страхування» у відповіді № 04-16/647 роз`яснила порядок отримання такого відшкодування та повідомила, що проведе оплату страхового відшкодування рівними частинами кожному із заявників. За наслідками розгляду заяви відповідачем ПАТ «Просто-страхування» було відшкодовано 84168 грн, з яких 6168 грн - витрати, понесені на лікування, та 78000 грн моральної шкоди.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі змістом статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Смерть рідної людини - це не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Позивачам ОСОБА_24 та ОСОБА_10 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку із втратою близької людини - дочки ОСОБА_25 , істотність вимушених змін у їхніх життєвих стосунках, які назавжди втратили турботу та підтримку близької людини, наслідки, що настали та їх невідворотність, Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання, потребує докладання додаткових зусиль для організації життя і побуту.

Також, встановлено, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_3 цивільному позивачеві ОСОБА_7 спричинено моральну шкоду, яка виразилась в довготривалому розладі його здоров`я, фізичних та душевних стражданнях, змінах в емоційному стані. Травма, яка спричинена ОСОБА_7 внаслідок ДТП, змінила звичний уклад його життя, а в майбутньому вимагатиме проведення тривалої реабілітації.

За таких обставин, з урахуванням характеру правопорушення, ступеню вини ОСОБА_3 , глибини страждань потерпілих, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, заявлені позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, а саме: на користь ОСОБА_24 та ОСОБА_10 - в розмірі по 200 000 грн. кожному, на користь ОСОБА_7 в розмірі 60 000 грн.

Відповідно до ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 завдав потерпілим матеріальну шкоду, яка виразилася у лікуванні, а потім організації та проведенні поховання ОСОБА_16 .. Тому з ОСОБА_3 підлягає стягненню матеріальна шкода на суму 61511 грн., що підтверджується накладними, товарним чеком, рахунком-фактурою (Т1-судовий, а.с. 73-79), і яка визнана відповідачем ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Згідно з квитанцією від 07.06.2023 позивачем ОСОБА_24 замовлено та сплачено вартість пам`ятника у розмірі 75 000 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

З приводу витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_7 в період з 22.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом N23 - неуточнена ниркова колька, лівобічна ниркова колька (виписка № 9689), суд зазначає наступне.

Ниркова колька - гострий больовий синдром, який може бути викликаний низкою факторів, в тому числі: збільшенням внутрилоханочного тиску, різким порушенням відтоку сечі, спазмом гладкої мускулатури сечоводу та ін.

Найпоширенішими причинами ниркової коліки є:

?Патології судин - тромбоз ниркових вен, при флебостаз;

?Попадання конкрементів - механічних перешкод (каміння, слизу, гною), наприклад, при пієлонефриті або сечокам`яної хвороби;

?Запальні патології - гідронефроз, простатит, уретрит, периуретерит;

?Зовнішнє здавлювання сечових шляхів - аденома або рак простати, пухлини, посттравматичні гематоми;

?Перекручення або перегин сечоводів - часто проявляється при стриктурах сечоводу, нефроптоз і дістопіі нирки.

Враховуючи сутність та причини цієї хвороби, слушними є твердження відповідача ПАТ «Просто-страхування» про відсутність зв`язку між нею та наслідками досліджуваної ДТП, оскільки представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 не довів, що лікуванням потерпілого ОСОБА_7 в період з 22.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом N23 було зумовлено наслідками досліджуваної судом ДТП. Тому вимога про стягнення витрат на лікування в період з 22.12.2022 по 31.12.2022 з діагнозом N23 потерпілого ОСОБА_27 у розмірі 2640,50 задоволенню не підлягає.

Окрім того, розмір страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, яка у досліджуваному випадку становить 2600 грн. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Враховуючи вище описане та принцип диспозитивності, який є засадою як кримінального, так і цивільного процесу, встановлені обставини справи, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, позицію відповідачів, ліміти страхового відшкодування, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди - також частково.

Мотиви інших рішень.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалами слідчого судді Кіцманського районного суду

Чернівецької області від 18.10.2022 арешт транспотних засобів підлягає скасуванню.

Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертиз у кримінальному провадженні), суд керується положеннями ст. 124 КПК України. У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку у справі, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні на загальну суму 16 990 грн. 20 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Заявлені представником ПАТ «Просто-страхування» витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн. відповідно до ст. 118 КПК України є різновидом процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

В судових дебатах прокурор заявив клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення його виконання та уникнення ризиків ухилення від суду. Проте, як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_3 добросовісно виконував свої процесуальні обов`язки та з`являвся в судові засідання без порушень. Активне сприяння розкриттю злочину як пом`якшуюча покарання обставина заявлена самим прокурором в обвинувальному акті. Інформації, що ОСОБА_3 у цей період вчиняв спроби здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не надано і судом не встановлено. Окрім того, в Україні наразі діє правовий режим воєнного стану, який значно ускладнює як пересування в межах країни, так і перетин державного кордону. Враховуючи вище наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування найжорсткішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обирає відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для гарантування подальшої належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 .

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, обравши йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора або суду за першим викликом;

- цілодобово не відлучатися з постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця свого проживання;

- невідкладно здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи (за наявності), що дають право на виїзд за межі України;

Роз`яснити ОСОБА_3 , що поліцейські з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення цього вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 16 990 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) гривень 20 копійок, та на користь ПАТ «Просто-страхування» - витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Накладений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.10.2023 року арешт на транспортний засіб марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_28 , житель АДРЕСА_2 - скасувати.

Накладений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.10.2023 року арешт на транспортний засіб марки "ВАЗ 21013", номерний знак НОМЕР_5 , власником якого являється є ОСОБА_29 , жителька АДРЕСА_3 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ 21063», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на зберігання на спеціальний майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 В - повернути фактичному володільцю ОСОБА_3 ;

- автомобіль марки «ВАЗ 21013», номерний знак НОМЕР_6 , який переданий на зберігання на спеціальний майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4 В - повернути фактичному володільцю ОСОБА_12 ;

- автомобіль марки «Volvo», номерний знак НОМЕР_3 , реєстрації Республіки Румунія з напів причепом марки "Schwarzmuller", номерний знак

НОМЕР_4 , який переданий на відповідальне зберігання - ОСОБА_30 - залишити в останнього;

- DVD-R диск із відеозаписами «ch11_1001» та «ch09_1001» - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Цивільний позов ОСОБА_24 , ОСОБА_10 до ОСОБА_3 , ПАТ «Просто-страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_9 , проживає по АДРЕСА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі по 200 000 (двісті тисяч) гривень кожному та матеріальної шкоди в розмірі 61511 (шістдесят одна тисяча п`ятсот одинадцять) гривень.

Стягнути з ПАТ «Просто-страхування» - на користь ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_8 , проживає по АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_9 , проживає по АДРЕСА_1 витрати, пов`язані із похованням ОСОБА_16 та спорудження надгробного пам`ятника, в розмірі 80 400 (вісімдесят тисяч чотириста) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ «Просто-страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в с. Реваківці Чернівецького району Чернівецької області, відшкодування моральної шкоди в розмірі 60 000 (шістдесят) гривень

Стягнути з ПАТ «Просто-страхування» - на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в с. Реваківці Чернівецького району Чернівецької області витрати на лікування та транспортування до лікувального закладу в розмірі 12016 (дванадцять тисяч шістнадцять) гривень 73 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя ОСОБА_31