УХВАЛА

Справа № 521/13260/23

Номер провадження:1-кп/521/1656/23

10 липня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

при підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №521/13260/23 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Приморського районного суду міста Одеси від 16.09.2021 за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що є об`єктивні причини вважати, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу останній матиме можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім цього, прокурор вважала за необхідне визначати розмір застави.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України , а саме переховуватися від суду вказує те, що злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні), вказує те, що у кримінальному провадженні у суді ще не допитано свідків, покази цих свідків мають суттєве значення у кримінальному проваджені, ОСОБА_4 перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, ніж цілодобовий домашній арешт, безперешкодно зможе впливати на вищезазначених свідків, з метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

На наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується) вказує той факт, що ОСОБА_4 притягнутий до кримінальної відповідальності 16.09.2021 вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки. Окрім того, відносно ОСОБА_4 в Малиновському районному суді м. Одеси розглядаються ще два кримінальних провадження.

Також, у ОСОБА_4 немає постійного офіційного місця роботи та доходів, крім того є підстави вважати, що ОСОБА_4 отримує дохід у зв`язку з своєю протиправною діяльністю, а саме збуту заборонених в цивільному обігу наркотичних засобів.

В обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.

Вік, стан здоров`я ОСОБА_4 , відсутність в нього міцних соціальних зав`язків, відсутність місця офіційного працевлаштування на території України, дозволяють йому залишити територію м. Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту.

Інші більш м`які запобіжні заходи, такі як домашній арешт, особиста порука або особисте зобов`язання не забезпечать виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам. Зазначене підтверджується тим, що на час звернення до суду з цим клопотанням, жодних клопотань від поручителів не надходило, обвинувачений не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, відсутні міцні соціальні зв`язки.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слід врахувати наступні обставини: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину; а також відсутність міцних соціальних зав`язків.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. При цьому обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заявили, що обвинувачений не з`явився до суду в зв`язку із неможливістю за станом здоров`я та перебування на консультації у лікаря. Будь-якого документального підтвердження поважності неявки обвинуваченого до суду стороною захисту не надано.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , суд враховує обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і зазначена обставина свідчить про можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, якщо в суді буде доведена його вина.

При задоволенні клопотання прокурора, суд також враховує, що ОСОБА_4 в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень, і його обвинувачення у вчинені особливо тяжкого злочину під час розгляду кримінальних проваджень іншими судами, у тому числі і обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення під час невідбутого умовного покарання, свідчить про ризик продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Оцінюючи дотримання обвинуваченим умов застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає, що обвинувачений, не надавши до суду документів, які підтверджують поважність його неявки в судове засідання, порушив процесуальні обов`язки щодо явки за викликом суду, покладені на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді.

Таким чином, суд вважає, що прокурором під час судового засідання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам вчинення ОСОБА_4 дій, передбаченим статтею 177 КПК України.

Оцінюючи доводи сторони захисту, у їх сукупності, суд не знаходить їх переважними та переконливими над доводами прокурора та вважає, що вони не спростовують ризиків вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку суду, надані стороною захисту копії медичних документів, не підтверджують неможливість явки до суду, а твердження обвинуваченого про необхідність консультації у лікаря-хірурга в день судового засідання, без надання документу, підтверджуючого відвідування лікувального закладу і ненадання документів, які підтверджують попередній запис до цього лікаря, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності за порушення процесуальних обов`язків щодо явки в суд.

Медичних документів, які підтверджують неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при розгляді клопотання прокурора, стороною захисту не надано.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України, суд вважає необхідним визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 214 720 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 розмірів мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, що складає 214 720 гривен.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 08.09.2023 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_7