Єдиний унікальний номер 341/1730/23
Номер провадження 1-кп/341/181/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Галич

Галицький районний суду Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання, прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 317, ч.2 ст. 313, ч.1 ст. 311,ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 317, ч.2 ст. 313, ч.1 ст. 311,ч.2 ст. 311, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 . На обґрунтування клопотання зазначає, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора зазначаючи, що він не ухилявся та не збирається ухилятись від суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив при прийнятті рішення за клопотанням прокурора, обрати більш м`який запобіжний захід чи то визначити розмір застави обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні ряду злочинів пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин та прекурсорів, частина яких відноситься до особливо тяжких, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років.

26 липня 2023 року ухвалою Івано-Франківського міського суду до

ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.08.2023.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 , частина з яких є особливо тяжкими злочинами за яке санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, стороною обвинувачення в судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання судом не встановлено будь-яких доказів чи обставин, які б свідчили про наявність ризику передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Необхідно зазначити щодо питання про можливість застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт, на обранні якого наполягав захисник, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не надано суду документів, які б дозволяли суду визначити питання щодо власника будинку за місцем проживання обвинуваченого та наявності самої можливості застосування зазначеного запобіжного заходу за місцем фактичного проживання.

Під час розгляду клопотання прокурора судом установлено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливість призначення йому судом саме такого виду покарання у разі доведення його вини; незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні відомості та перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість чинити на них тиск, з метою уникнення від кримінальної відповідальності (враховуючи стадію судового розгляду справи); вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні декількох кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин. Крім того суд враховує, що на час надходження вищезазначеної справи до суду на розгляді в суді вже перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 309 КК України. При цьому необхідно врахувати, що на час вирішення питання про запобіжні заходи суд не встановлює винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованих злочинів.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

При розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_5 та встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Будь-яких даних про відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено та не доведено.

Таким чином, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

За змістом ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В приписах частин 3 та 4 статті 28 КПК України зазначено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення прокурором і судом своїх повноважень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

На підставі наведеного та на дотримання вимог щодо розумного строку розгляду кримінального провадження, суд визначає строк продовження тримання під вартою ОСОБА_5 на шістдесят днів.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд вважає виправданим продовження строку застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обумовлено також співрозмірністю з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крилос, Галицького району Івано-Франківської області, на строк 60 (шістдесят) днів до 20.10.2023 року включно, починаючи з 22.08.2023 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 20 жовтня 2023 року (включно).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_9