Справа № 194/747/23
Номер провадження № 1-кс/194/141/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м.Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербуватівка Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальн ою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ ВП№1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 22 травня 2023 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання, а саме у кухонній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , де разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_9 , знайомим ОСОБА_10 , сиділи за столом та вживали алкогольні напої. В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на противоправне умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 пішов до шафи, розташованій в спальній кімнаті де взяв ніж, який він власноручно виготовив і тримаючи ніж в правій руці повернувся в кухонну кімнату. Знаходячись в кухонній кімнаті ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень в повній мірі усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, яких він в силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачати та повинен був передбачити, підійшов до ОСОБА_9 який сидів на дивані в кухонній кімнаті лівою рукою взяв його за голову та нахилив до себе, і далі тримаючи ніж в правій руці умисно наніс удар останньому в область лівої сторони грудної клітини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки. Лівобічний пневмогематоракс.

23.05.2023 о 04:00 годині ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

23.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У зв`язку з чим, в ході досудового розслідування виникає необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку з чим, слідчий СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 просить застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Просив обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_7 щодо пред`явленої підозри показав, що до цього двічі потерпілий бив свою мати, а його цивільну дружину. Так, він прийшов з роботи вони випили, прийшов п`яний потерпілий, який почав сваритися з ним та один раз вдарив його, від удару він впав. Після чого він ударив ножем потерпілого, однак цього не бажав. Потім побачив, що зробив та побіг до сусідки і попрохав її викликати швидку допомогу та поліцію. Сусідка викликала, а він дочекався швидкої допомоги та допомагав їм. Потім залишився на місці події та дочекався поліції, усе їм повідомив та з місця події не втикав. На даний час має певні захворювання, тому йому потрібно час від часу лікуватися в лікарні та оформлює пенсію. У вчиненому розкається та жаліє, що так сталося. Прохав обрати щодо нього домашній арешт. Також, зазначив, що потерпілий не мешкає з ними.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний є людиною похилого віку, має певні захворювання, мешкає тривалий строк з цивільною дружиною в с. Нова Дача. Прохав обрати підозрюваному домашній арешт.

Вислухавши підозрюваного, прокурора, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року за №0000206 за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 23.05.2023 року дії ОСОБА_7 перекваліфіковані з ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

23.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 в порядку ст.208 КПК України був затриманий о 04.00 год. 23 травня 2023 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , речовими доказами у кримінальному провадженні.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Разом з тим, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та ч.1 ст. 194 КПК України, однак не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про достатність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено підтвердження ризику щодо можливості ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з тяжкістю покарання інкримінованого кримінального правопорушення, та оскільки підозрюваний не працює, втім зважаючи на його недостатню вагомість для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, не є переконливим.

В той же час, слідчий суддя вважає, що не доведений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки не обґрунтовано, яким чином підозрюваний може вчиняти кримінальні правопорушення, будучи особою похилого віку, який оформлює пенсію та раніше не судимий.

Крім того, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Аналізуючи наведене вище, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який є людиною похилого віку, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має постійне місце проживання разом з цивільною дружиною, раніше не судимий. При цьому, слідчий суддя враховує, щоостанній не працює, однак займається оформлення пенсії, має захворювання, та інші дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено, що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Також, враховує, що останній залишився на місці події та дочекався приїзду швидкої допомоги, якій допомагав, та яку за його прохання викликала сусідка. Також, залишився та дочекався приїзду працівників поліції, яким усе розповів та зазначив усі обставини події.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», Рішенні від 29.09.2011 року у справі «Третьяков проти України», Рішенні від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції у житлі через заборону залишати його цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі; строк тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців; у разі необхідності продовження цього строку можливе за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт з забороною цілодобово покидати місце свого проживання за винятком часу повітряних тривог, є достатнім для забезпечення запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ПРВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задовольнити.

Застосувати в межах кримінального провадження №0000206 від 23.05.2023 року до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків:

1.Цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_2 , за винятком часу повітряних тривог.

2.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження.

3.Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4.Утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , потерпілим ОСОБА_9 щодо обставин пред`явленого кримінального правопорушення.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту визначити до 25 липня 2023 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити негайно із залу суду.

Виконання ухвали та контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покласти на начальника ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала слідчого судді діє до 25 липня 2023 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1