справа № 631/618/23
провадження № 1-кп/631/114/23
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду
12 липня 2023 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з боку сторони обвинувачення:
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 травня 2023 року призначено підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про створення групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, прийнятої 26 грудня 2022 року заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 , вважав, що зазначене кримінальне провадження підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області з огляду на зміст частини 1 статті 32 Кримінального процесуального кодексу України, підстав для його закриття чи повернення обвинувального акту не вбачається, так як той складений у повній відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства України. Судовий розгляд справи просив здійснювати у закритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, її законного представника, обвинуваченого та його захисника. Також прокурор звернувся до суду з клопотання щодо виклику свідків у судове засідання, які вказані у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Окрім цього, прокурор просив суд вирішити питання, пов`язане із продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, у судовому засіданні прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження застосування відносно ОСОБА_4 обов`язків в межах обраного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, тобто до 30 березня 2023 року включно. Крім того, в ухвалі суду слідчим суддею було визначено суму застави у розмірі 214720 гривень 00 копійок, яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою. 27 березня 2023 року з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 звільнений 06 березня 2023 року з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням застави.
Отже, у зв`язку із внесенням застави вищезазначеною ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 01 березня 2023 року на підставі частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України на підозрюваного ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні.
На думку прокурора, у розрізі того, що причетність обвинуваченого до кримінальних правопорушень злочинів, передбачених частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156, частиною 1 статті 301-1, частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, є дійсними ризики, визначені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, як то можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів. Крім того, ОСОБА_4 , за версією сторони обвинувачення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з тією метою, щоб вони не надавала викривальних свідчень проти нього. Також обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинених злочинів. Підстави для зміни міри запобіжного заходу, на думку прокурора, на даний час відсутні, дані, що характеризують особу обвинуваченого, також не змінилися, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, прокурор просив продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України строком на 60 днів.
Потерпіла ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлені своєчасно та належним чином згідно із вимогами Кримінального процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не сповістили.
Разом із тим, через канцелярію суду законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_8 надала заяву, що була зареєстрована за вхідним № 2640/23-вх. від 22 травня 2023 року, з проханням підготовче судове засідання та судовий розгляд справи провести за їх відсутності.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 08 червня 2023 року № 027-270004130, виданим Регіональним центром з надання безоплатної вторинної допомоги у Луганській та Харківській областях, у підготовчому судовому засіданні зазначив, що вказане кримінальне провадження може бути призначене до судового розгляду та здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні. Проти задоволення клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, не заперечував.
Обвинувачений, ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку свого захисника та не заперечував проти продовження обраного відносно нього запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, вважав за можливе призначити справу до судового розгляду у закритому судовому засіданні, просив здійснювати розгляд кримінального провадження суддею одноособово. При цьому, судом відповідно до положень частини 2 статті 31 та частини 4 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено процесуальне право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох судів.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, зокрема: з боку сторони обвинувачення та з боку сторони захисту щодо можливості призначення судового розгляду цього кримінального провадження у закритому судовому засіданні, дослідивши обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, а також проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на даному етапі судового слідства у матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина 2 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України).
Підготовче провадження у суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту, з метою успішного проведення судового розгляду.
Обвинувальний акт, як встановлено частиною 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до статті 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 31) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 81) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Крім того до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 2971 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється (частина 4 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України).
Отже, до суду повинен надійти обвинувальний акт, в якому мають міститися обов`язкові відомості, які зазначені у частині 2 статті 291 Кримінального процесуального кодексу України, та бути доданий перелік документів, який визначений у частині 4 статті 291 наведеного вище кодифікованого закону України.
Так, в обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
У обвинувальному акті наявний короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на вказане, суд доходить висновку про відповідність даного обвинувального акта вимогам чинного законодавства, а також про відсутність у ньому таких недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.
Провадження за обвинувальним актом відповідно до приписів статтей 32 та 33 Кримінального процесуального кодексу України підсудне Нововодолазькому районному суду Харківської області.
Угода про визнання винуватості до суду не надходила та сторони кримінального провадження не повідомляли про її досягнення.
Істотних порушень вимог Кримінального процесуального законодавства України, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, не встановлено.
Розв`язуючи питання, визначені у частині 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, та оцінюючи зміст і форму зазначеного обвинувального акта, суд вважає, що підстав для прийняття рішення за пунктами 1 4 вказаної частини, як і для закриття провадження у справі за пунктами 4 8 частини 1 або частини 2 статті 284 зазначеного кодифікованого закону України не має, а тому слід призначити судовий розгляд на його підставі.
Частина 1 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України обумовлює, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
При цьому, частиною 2 статті 27 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі:
1) якщо обвинуваченим є неповнолітній;
2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканності особи;
3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставини, які принижують гідність особи;
4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може привести до розголошення таємниці, що охороняється законом;
5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Також, як констатовано у частинах 4 і 7 зазначеної вище статті, кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження. Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення проголошується прилюдно з пропуском інформації, для дослідження якої проводилось закрите судове засідання та яка на момент проголошення судового рішення підлягає подальшому захисту від розголошення.
Отже, відповідно до загальних засад кримінального провадження рішення про необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини ухвалюється за клопотанням учасників судового провадження, заявленим під час підготовчого судового засідання, та на підставі чітко обумовлених кримінальним процесуальним законом виняткових випадках, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Заявлене стороною обвинувачення в особі прокурора клопотання про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження, яке підтримане стороною захисту, з огляду на зміст пункту 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України підлягає задоволенню, а тому судовий розгляд цієї справи слід здійснювати у закритих судових засіданнях впродовж усього судового провадження з огляду на наступне.
Кримінальний процесуальний кодекс України у пунктах 11 і 12 частині 1 статті 3 надає визначення терміну малолітня особа та неповнолітня особа, що вжиті у кодексі, а саме: малолітня особа це дитина до досягнення нею чотирнадцяти років і неповнолітня особа це малолітня особа, а також дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Потерпілою у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже на час здійснення цього судового провадження вона є малолітньою особою.
Окрім того, згідно із обвинувальним актом, що слід розглядати суду, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 152, частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України, які матеріальним законом відносяться до тих, що вважаються вчиненими проти статевої свободи та статевої недоторканості особи й містяться у Розділі ІV Кримінального кодексу України.
Відповідно до положень частини 2 статті 318, пунктів 19, 25 та 26 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, судом визначено коло осіб з боку сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Що стосується клопотання про прокурора про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу під час досудового розслідування у вигляді застосування обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, суд проаналізувавши в системного зв`язку усі наявні на даному етапі судового слідства у матеріалах справи докази на обґрунтування доцільності продовження застосування відносно обвинуваченого обов`язків в межах обраного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ Кримінального процесуального кодексу України (частина 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України).
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.
При цьому суд враховує положення частини 1 статті 131 вищевказаного нормативного акту України які обумовлюють, що заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).
Згідно з частиною 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вимогами статті 178 Кримінального процесуального кодексу України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Відповідно до положень статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені пунктами 1 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та визначені у пунктах 1 12 частини 1 вказаної статті.
В даному випадку, за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених частиною 2 статті 156 та частиною 1 статті 301-1 Кримінального кодексу України, а також особливо тяжких злочинів, передбачених частиною 4 статті 152 та частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України. При цьому, санкція особливо тяжких злочинів за частиною 4 статті 152 та частиною 3 статті 301-1 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років та від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, відповідно.
Судом з`ясовано, що відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , постановленої 01 березня 2023 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів до 30 березня 2023 року (включно) із визначенням суми застави у розмірі 214720 гривень 00 копійок та покладанням наступних обов`язків, у разі внесення застави: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні.
06 березня 2023 року ОСОБА_4 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_9 , постановленої 30 березня 2023 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та продовжено на 60 днів, тобто до 28 травня 2023 року, застосування до ОСОБА_4 наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілою та законним представником потерпілої у даному кримінальному провадженні
Положеннями частини 1 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Згідно приписів частини 2 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Застава, як захід забезпечення кримінального провадження, має на меті зобов`язати підозрюваного виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
При цьому норами Кримінального процесуального кодексу України не визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, тому він діє до його скасування або зміни в порядку, визначеному статтями 200 та 201 Кримінального процесуального кодексу України чи вирішення такого питання при ухваленні вироку за наслідками судового розгляду кримінального провадження (пункт 14 частини 1 статті 368 Кримінального процесуального кодексу України).
Частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України обумовлено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (частина 7 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).
Отже, станом на теперішній час щодо обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави, проте строк дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, покладених на нього ухвалою суду від 24 травня 2023 року, закінчиться 24 липня 2023 року.
В ході обговорення питання доцільності продовження застосованого альтернативного запобіжного заходу відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту та долучених до кримінального провадження матеріалів встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Харків, громадянин України, офіційно працевлаштований працює пекарем у Товаристві з обмеженою відповідальністю Хлібзавод «Ново-Баварський», не одружений, але зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте відповідних доказів суду не надано.
Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, не відноситься до осіб з інвалідністю, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.
Відповідно, аналізуючи указані фактори у цьому провадженні в їх сукупності на предмет перевірки дійсності у справі обставин, визначених частиною 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, суд ураховує, що застосування до підозрюваного, обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу першочергово передбачає наявність обґрунтованої підозри.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що передбачено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.
В даному випадку судовий розгляд кримінального провадження не завершений та знаходиться на стадії підготовчого судового провадження.
Наведеного вище достатньо для висновку, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, що підозра відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Як вже зазначалося, строк дії обов`язків, визначених ОСОБА_4 у відповідності до частини 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України відповідно до ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 24 травня 2023 року закінчується 24 липня 2023 року.
На цей час в даному кримінальному провадженні обвинуваченого, потерпілу та свідків не допитано, докази передбачені статтею 84 Кримінального процесуального кодексу України з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, враховуючи наведені дані суд вважає, що обставини регламентовані статтею 177, пунктами 1, 2 частини 1 статті 194 вказаного Кодексу є дійсними, беручи до уваги наявні дані, які підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений має певне відношення до подій відображених в обвинувальному акті (суд не удається на цій стадії до оцінки його дій та ролі з точки зору норм Кримінального кодексу України, а лише констатує факт, того, що вони пов`язані з цими подіями).
Таким чином, під час розгляду заявленого клопотання, суд вважає, що в даному конкретному випадку продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, два з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, інші до тяжких злочинів.
Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.
При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого.
Та з його урахуванням суд погоджується з аргументами прокурора про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню.
Також, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований прокурором та підтверджується наявними матеріалами.
Слушним є і ризик впливу на потерпілу, яка є малолітню особою, а також свідків, частина із яких, яка й потерпіла, є близькими родичами обвинуваченого.
Так, оцінюючи наявність цього ризику у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань цих осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній обвинувачується, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Тим самим, наявності ризику впливу на потерпілу, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілої та дослідження їх судом.
Заслуговує на увагу й наявність такого ризику як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень за участю малолітньої особи,
Враховуючи вищевикладене, як наслідок є дійсними обставини визначені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.
З огляду на викладене, оскільки на даний час продовжують існувати ризики, встановленні під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
При цьому суд зауважує, що обраний ОСОБА_4 запобіжний захід наразі достатньою мірою гарантує виконання ним покладених обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. Також покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинуваченого. Продовжуючи строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, суд також виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.
Таким чином, підготовка до судового розгляду є завершеною.
Відповідно до частини 1 статті 316 Кримінального процесуального кодексу України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Керуючись статтею 27, частинами 1 та 11 статті 31, статтями 32 та 33, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, 176 178, 182, 193 194, 196, 291, 314 316, 369 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532, статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Клопотання прокурора, подане відповідно до пункту 4 частини 2 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України про виклик осіб для допиту задовольнити та прийняти до розгляду.
Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків в межах обраного обвинуваченому заходу забезпечення кримінального провадження у виді застави задовольнити.
Продовжити на два місяця, тобто до 12 вересня 2023 року включно, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, визначених в рамках обраного запобіжного заходу у вигляді застави, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
1) прибувати за першою вимогою до суду, прокурора;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 , а також за межі Харківської області без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки, у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;
3) повідомляти суд, прокурора про зміну місця свого проживання та місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1