Провадження № 1-кп/369/2073/23
В И Р О К

іменем України

27.07.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про примирення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дмитрівка Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 24.10.2021 по 22.03.2023, маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання своїй матері гр. ОСОБА_4 , з якою спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняє психологічне насильство відносно останньої, що призвело до психологічних страждань, певної проблематизації її життя, а саме наповнило її життя стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження.

Так, 24.10.2021 приблизно 20:00 год., ОСОБА_6 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражався на адресу своєї матері ОСОБА_4 брутальними та нецензурними словами, принижував, кидався в бійку, чим здійснив психологічне та фізичне насильство відносно своєї матері ОСОБА_4 . Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2021 ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту на строк 5 діб.

Крім цього, 09.05.2022 близько 20:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виражався брутальними та нецензурними словами, на адресу своєї матері ОСОБА_4 , чим здійснив останній психологічне домашнє насильство. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2022 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Також, 14.09.2022 близько 22:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно протягом року вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали у висловлюванні брутальними та нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_4 .. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2022 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Крім цього, 22.03.2023 приблизно о 19:00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, у вигляді словесних образ потерпілої ОСОБА_4 та погрожував застосуванням фізичного насильства, що викликало у останньої побоювання за свою безпеку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок систематичного вчинення психологічного насильства у сім`ї з боку її сина ОСОБА_6 , відбувалося накопичення емоційних переживань у вигляді образливості, приниженої гідності в поєднанні з відповідальністю за безпеку свого життя, відчуття психологічної втоми. Все це призвело до певної проблематизації її життя, яке наповнило його стресогенними факторами у життєво значущих сферах життєдіяльності та душевними переживаннями у вигляді тривоги, страхів, емоційного напруження. Тому діями ОСОБА_6 , які є психотравмувальними для ОСОБА_4 їй спричинено психологічні (моральні) страждання.

27 липня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення.

Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_6 повністю визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ст. 126-1 КК України кваліфіковано вірно.

Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 , а саме за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт строком на 150 годин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 27 липня 2023 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 27 липня 2023 року, укладену між його підзахисним та потерпілою, пояснив, що дана угода відповідає вимогам закону, укладена сторонами у його присутності, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтвердила суду, що угода про примирення укладена за її ініціативи, добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просила суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши прокурора, захисника, потерпілу, обвинуваченого, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.

Відповідно до з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.

Суд вважає, що при узгодженні, в угоді про примирення, міри покарання обвинуваченому, а саме за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт строком на 150 годин, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання якою є його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 27 липня 2023 року укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілою та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду від 27 липня 2023 року про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому за цим злочином узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілою, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1