Справа № 159/4667/23
Провадження № 1-кс/159/2132/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 серпня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001243 від 21.08.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця, учасника бойових дій, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 20.08.2023 року, близько 22 год. 30 хв., перебуваючи на майданчику, що в дворі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли між ним та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході словесної суперечки, умисно наніс один удар в потиличну ділянку ОСОБА_7 невідомим предметом, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, перелому потиличної ділянки з переходом на основу черепа, забійної рани потилиці, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2023 року за № 0001243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та розпочато досудове розслідування.

21.08.2023 року о 17 год. 28 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

21.08.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

23.08.2023 року слідчий ОСОБА_4 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу мотивована наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи мобілізованим для проходження військової служби, самовільно залишив військову частину, а тому, будучи раніше судимою особою та усвідомлюючи, що за вчинення ним інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім цього вжитими слідчими та розшуковими заходами встановити знаряддя вчинення даного злочину, а саме предмет, яким ОСОБА_5 завдав тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , не вдалось, а тому підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 добре знайомий як з потерпілим, так і зі всіма свідками в даному кримінальному провадженні, які були безпосередніми очевидцями вчинення злочину, а тому може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Також підозрюваний ОСОБА_5 раніше був судимий за вчинення корисливих, тяжких злочинів, однак був звільнений судом від відбування покарання з іспитовим строком, а тому може вчинить нове кримінальне правопорушення.

Наведене, на думку слідчого, свідчить про те, що жоден із запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, а тому незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного, неупередженого розслідування та призведе до затягування у виконанні або унеможливлення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та подальших судових розглядів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, викладених вище.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного клопотання. Вказувала на те, що оголошена ОСОБА_5 підозра є передчасною, оскільки тяжкість тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, на даний час не встановлена. При цьому ризики щодо підозрюваного не доведені, оскільки підозрюваний вважається раніше не судимим, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, утримує сім`ю, є учасником бойових дій. В разі обрання запобіжного заходу, просила обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримуючи позицію захисника, просив обрати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з ЄРДР, слідчий суддя вважає, що внесене слідчим клопотання підлягає до часткового задоволення.

Як визначено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виконуючи вимоги законодавства слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів.

Про обґрунтованість підозри переконливо свідчать матеріали кримінального провадження, досліджені в ході судового розгляду даного клопотання. Не заперечував своєї причетності до вчинення даного злочину і сам підозрюваний.

Таким чином доводи захисника про передчасність такої підозри та її недоведеність є необґрунтованими, а, власне, правова кваліфікація кримінального правопорушення може змінюватись в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя, зважаючи на дані про особу підозрюваного, також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), що відноситься до категорії тяжких злочинів; офіційно не працевлаштований, а тому не має постійного джерела прибутків; підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства в період мобілізації для проходження військової служби; будучи військовослужбовцем, може залишити місце проживання та перебувати на непідконтрольній Україні території.

Зазначені обставини переконливо свідчать про те, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, враховуючи зміст підозри, визначальне значення для доведеності винуватості особи будуть мати показання потерпілого та свідків, а тому досить високим є ризик можливого впливу на них.

Проте слідчий суддя визнає недоведеним існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування такого ризику слідчий та прокурор покликаються на те, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення злочину.

В судовому засіданні слідчий не надав обґрунтованих відповідей про те, яким чином буде відшуковуватись таке знаряддя злочину в разі перебування підозрюваного під вартою.

Зважаючи на те, що підозрюваний після події протягом наступної ночі перебував на волі, є всі підстави вважати, що він мав реальну можливості знищити, сховати або спотворити знаряддя вчинення, якщо таке було.

В той же час, при розгляді даного клопотання прокурором та слідчим не було зазначено обставин, а відтак - не було зазначено доказів з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що інший, більш м`який, вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, як вбачається з наданих матеріалів, на даний час підозрюваний має постійне фактичне місце проживання, де проживає разом з цивільною дружиною, що підтвердила свідок ОСОБА_8 ; має на утриманні двох малолітніх дітей, що в сукупності свідчить про певну стабільність соціальних зв`язків; є учасником бойових дій; почав відшкодовувати збитки потерпілому, який звернувся до слідчого судді із заявою про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання; погоджується сприяти слідству шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Аналізуючи вище викладене в сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор не довів наявності всіх обставин, які б давали підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), його тяжкість та наявність встановлених ризиків, до підозрюваного доцільно обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведене обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, при розгляді даного клопотання прокурор, довівши обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та наявність відповідних ризиків, не довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його фактичного проживання з покладенням на нього відповідних обов`язків, зможе забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

Строк такого запобіжного заходу слід визначити в межах строку досудового розслідування, який закінчується в даному випадку 21.10.2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 1 (один) місяць 28 (двадцять вісім) днів.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не відлучатись цілодобово з постійного місця проживання по АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

-прибувати за необхідним викликом до слідчого, прокурора, суду;

-утриматись від спілкування із свідками (окрім свідка ОСОБА_8 ) та потерпілим в даному кримінальному провадженні, окрім як під час проведення слідчих (розшукових) дій та в межах судових засідань;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про те, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного мають право з`являтись в житло, під арештом в якому підозрюваний перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання Ковельському РУП ГУНП у Волинській області для негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали під час досудового розслідування покласти на слідчого ОСОБА_4 , а під час судового розгляду - на процесуальних прокурорів.

Строк дії ухвали рахувати з 23 серпня 2023 року до 21 жовтня 2023 року включно.

Зобов`язати уповноважених осіб Ковельського РУП ГУНП у Волинській області негайно доставити ОСОБА_5 до місця його проживання, де звільнити з-під варти.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1