Справа № 766/2791/23
н/п 1-кп/766/1971/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Херсона, кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості (укладену під час досудового розслідування), внесене до ЄРДР за №0000330 від 16.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Соколівка, Крижопільського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі - рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агресії рф при наступних обставинах.

Так, 24.02.2022 близько 05:15 збройними силами російської федерації нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 22.05.2022 № 2263-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

15.08.2022 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» затверджено Указ Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб.

У подальшому Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», який затверджено Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 07.02.2023 № 2915, продовжено дію воєнного стану з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування рф вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії рф.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, фактично проживаючи у м. Херсоні, будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення міста Херсон та Херсонської області збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, порядок утворення органів виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та законами України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановлений точно досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, реалізуючи прямий умисел прийняв пропозицію та добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: в окупаційній адміністрації держави-агресора, посаду так званого «начальника Департаменту харчової промисловості та реалізації інвестиційних проектів Міністерства сільського господарства та рибальства Херсонської області» (мовою оригіналу: начальника Департамента пищевой промышленности и реализации инвестиционных проектов Министерства сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области), що здійснює свою діяльність на території Херсонської області.

ОСОБА_4 , зайнявши вказану вище посаду у незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі, здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, зокрема:

- організовував роботу окупаційного Департаменту харчової промисловості та реалізації інвестиційних проектів Міністерства сільського господарства та рибальства Херсонської області;

- надавав розпорядження та вказівки підлеглим співробітникам, що стосувались діяльності вказаного Департаменту;

- приймав участь у затвердженні положень Департаменту;

- планував діяльність працівників на тиждень та отримував звіти щодо проведеної роботи підпорядкованих працівників;

- приймав участь у нарадах за участю окупаційного міністра сільського господарства та рибальства Херсонської області;

- збирав відомості щодо сільськогосподарських підприємств, які залишились на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, як вчинення колабораційної діяльності, а саме добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

31.07.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000330 від 16.06.2023, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в повному обсязі; бере на себе обов`язок щодо співпраці у викритті як на стадії досудового розслідування так і на стадії судового розгляду кримінальних проваджень судами будь-якої інстанції, кримінальних правопорушень, вчинених особами, які підозрюються у колабораційній діяльності на території Херсонського району Херсонської області, у тому числі стосовно ОСОБА_6 , який обіймав посаду «и.о. Министра сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области» у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області. Окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання за ч. 5 ст. 111-1 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади строком на 10 років, без конфіскації майна.

Крім того, прокурор та обвинувачений визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, зазначивши, що при її укладені були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене покарання. При цьому ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 111-1 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З огляду на викладене суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, які правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КК України. З урахуванням наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння ним розкриттю злочинну, з урахуванням особи винного, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, відсутність обтяжуючих обставин, суд доходить висновку про наявність правових підстав для затвердження даної угоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.07.2023 року у кримінальному провадженні за №0000330 від 16.06.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, укладену між прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій в органах державної влади строком на 10 років, без конфіскації майна.

Речові докази:

- мобільний телефон Nokia у корпусі білого кольору, 1 шт. повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Nokia, модель RM-1172, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у міститься сім-карта Водафон, 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Redmi, модель M2006C3LG, з сім-картою Київстар, 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- аркуш паперу із написами « НОМЕР_3 , НОМЕР_4 », на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- аркуш паперу із написами « НОМЕР_5 », на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- аркуш паперу із написами « НОМЕР_6 », на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- документ щодо розгляду кандидатів на працевлаштування в окупаційний орган влади «Департамент агропромышленного комплекса» від 17.08.2022, на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- перепустка на транспортний засіб Volkswagen Caddy, д.р.н. НОМЕР_7 , виданий окупаційним органом влади ВЦА Херсонської області на ім`я громадянина ОСОБА_4 , на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- копія наказу окупаційного органу влади «Министерства сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области» № 23-П, на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- додаток № 1 до наказу окупаційного органу влади «Министерства сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области» № 23-П, на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- додаток № 2 до наказу окупаційного органу влади «Министерства сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области» № 23-П, на 5 аркушах залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- перелік співробітників окупаційного органу влади «Министерства сельского хозяйства и рыболовства Херсонской области», на 2 аркушах залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- паспорт (ID-карта) № НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- довідка № від 11.06.2019, на 1 аркуші залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- пластикові картки-тримачі для сім-карток мобільного оператора російської федерації, 3 шт. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- сім-карта з ідентифікатором НОМЕР_10 , 1 шт. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- флеш носій інформації Transcend, 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- флеш-носій інформації Samsung, об`ємом 8 Gb, 1 шт. ¬- повернути ОСОБА_4 ;

- блокнот в обкладинці синього кольору із написом «Херсонський окружний адміністративний суд», із рукописними записами на першому і другому аркушах, 1 шт. - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон Ergo F 500, imei 1: НОМЕР_11 , imei 2: НОМЕР_12 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Microsoft RM-1077, imei 1: НОМЕР_13 , imei 2: НОМЕР_14 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Microsoft RM-1077, imei 1: НОМЕР_15 , imei 2: НОМЕР_16 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон LG-E405, imei 1: НОМЕР_17 , imei 2: НОМЕР_18 , 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- планшет PlayPad M506 3G, 1 шт. - повернути ОСОБА_4 ;

- пластикова картка-тримач для сім-карти мобільного оператора російської федерації, 1 шт. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- стрічка чорно-помаранчевих кольорів (Георгієвська), 1 шт. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- жорсткий диск WD10EZEX, об`ємом 1 Tb, 1 шт. залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, має право звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1