КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/4667/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюпредставника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_9 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року задоволено частково клопотання прокурора групи прокурорш у кримінальному провадженні № 0001392 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001392 від 12.10.2022 року та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001392 від 12.10.2022 року на вилучені в ході обшуку 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , кошти в cyмі 24 280 доларів США, 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску.

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, якою було накладено арешт в кримінальному провадженні № 0001392 від 12.10.2022 року на вилучені в ході обшуку 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , кошти в cyмі 24 280 доларів США, 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску та постановити нову ухвалу, якою відмовити у накладенні арешту на вказане майно.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді про арешт на майно є такою, що направлена на порушення права власності та права на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване Конституцією України та Першим Протоколом до Конвенції.

Апелянт вказує на те, що орган досудового розслідування з моменту реєстрації, тобто з 12.10.2022 року до 08.06.2023 (день обшуку) та по даний час так i не встановив хто причетний до злочину, хто вчинення злочину, однак здійснює заходи щодо протиправного вилучення майна у ОСОБА_6 , який жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення не має.

Основним мотивом подачі апеляційної скарги є незаконні дії працівників поліції, що виразились у безпідставному вилученні майна, яке належить ОСОБА_6 .

Відповідно до договору купівлі - продажу обладнання №01-08-22 від 01.08.2022 року ФОП ОСОБА_10 продає ОСОБА_6 устаткування та обладнання для виготовлення номерних знаків, а саме відповідно до додатку до вищевказаного договору це: прес Speczpak, модель SZ-015 2021 року випуску, припресовка UTAL UT-ECO, комплект колодок, тобто жодного незаконного чи вилученого з oбiгy предмету ОСОБА_6 не купує, кpiм того, здійснює офіційне придбання вищевказаних предмета та устаткування.

Також, під час обшуку вилучено гроші в сумі 24 280 доларів США, основна причина вилучення грошових коштів у особи, яка жодним чином не фігурує в рамках кримінального провадження є факт виявлення органом досудового розслідування грошових коштів, все інше орган досудового розслідування не цікавило.

Проте відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №6288/23/000236 від 17.01.2023 року ОСОБА_6 отримав кошти в сумі 5 500 000 гривень, тобто останній продав транспортний засіб та отримав за це кошти, таким чином законність походження грошових коштів підтверджується вищевказаним договором та підтверджує безпідставність їх вилучення та подальше накладення арешту.

Крім того, відповідно до договору поставки №1-23 від 01.01.2023 року укладеного між ФОП ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 зобов`язується поставити ОСОБА_6 заготовки для виробництва номерних знаків для транспортних засобів, термотрансферну плівку, рамки для кріплення номерних знаків, жодних незаконних чи протиправних дій у вищевказаному не має та органом досудового розслідування не досліджується.

Також апелянт зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберігає на coбi сліди або інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є предметом кримінально-протиправних дій, не набуте злочинним шляхом та не отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, не провів перевірку відповідності/невідповідності критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України щодо того майна, яке було зазначене прокурором у клопотанні про арешт майна. Слідчий суддя не мав права посилатися при вирішенні клопотання прокурора про арешт майна на постанову слідчого, як належний доказ віднесення цього майна до речових доказів без самостійної перевірки відповідності/невідповідності майна критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Kpiм того апелянт зазначає, що при розгляді клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею не дотримано вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України. Власник майна ОСОБА_6 , в судове засідання не викликався.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи власника майна та його представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001392 від 12.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 361 КК України.

16.06.2023 прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001392 Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження підприємств (ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» 37570011, ТОВ «АВТОМІСТ-СЕРВІС» 43938389, ФОП ОСОБА_11 НОМЕР_1 , ТОВ «АВТОСПРАВА» 39482093 , ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД» 33829272 , ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» 43209859 , ТОВ «.ВАВІЛОН.» 37782474 та іншими суб`єктами господарювання), службові особи яких здійснюють діяльність з несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, а саме: кошти в cyмі 300 Євро, 24 280 доларів США, 104 050 гривень; 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску.

В обґрунтування вимог вказаного клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи територіальних сервісних центрів, достовірно знаючи про порушення службовими особами ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» 37570011, ТОВ «АВТОМІСТ-СЕРВІС» 43938389 , ФОП ОСОБА_11 НОМЕР_1 , ТОВ «АВТОСПРАВА» 39482093 , ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД» 33829272 , ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» 43209859 , ТОВ «.ВАВІЛОН.» 37782474 та іншими суб`єктами господарювання Порядку здійснення торгівлі транспортними засобами, на них не реагують, жодних заходів не вживають та, таким чином, сприяють вчиненню останніми злочинів.

Так, службові особи ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» 37570011, ТОВ «АВТОМІСТ-СЕРВІС» 43938389 , ФОП ОСОБА_11 НОМЕР_1 , ТОВ «АВТОСПРАВА» 39482093 , ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД» 33829272 , ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» 43209859 , ТОВ «.ВАВІЛОН.» 37782474 , діючи за попередньою змовою між собою, з посадовими особами територіальних сервісних центрів MBС та фізичними особами, що здійснюють діяльність у сфері підбору автомобілів преміум класу, в інтересах останніх, з корисливих мотивів, всупереч встановленому порядку здійснення комісійної торгівлі транспортними засобами та їx складовими частинами, зловживаючи своїм службовим становищем, вносять до офіційних документів завідомо недостовірні відомості, що призвело до настання тяжких наслідків.

Так, службові особи суб`єктів господарювання, укладаючи договори комісії, вносять до офіційних документів, а саме договорів комісії та додатків до них завідомо недостовірні відомості щодо стану авто, його комплектації, зносу, наявності дефектів, а також показники лічильника пробігу, в результаті чого, ціна авто визначається із заниження від ринкової її вартості до 99%.

Відповідно до вимог Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, затвердженого ПКМУ №1200 від 11.11.2009 зазначені відомості вносяться суб`єктами господарювання до відповідного електронного реєстру.

Усвідомлюючи недостовірність та неповноту даних, внесених до офіційних документів та електронного реєстру, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою та службовими особами територіальних сервісних центрів МВС, з корисливих мотивів, надають завідомо для них підроблені документи до територіальних сервісних центрів МВС для реєстрації транспортних засобів.

У подальшому, службові особи територіальних сервісних центрів МВС, діючи умисно, в інтересах невстановлених ociб, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про порядок оподаткування доходу, отриманого від продажу транспортних засобів, передбачений ст. ст. 173, 173.2 Податкового кодексу України та недостовірність та неповноту даних, внесених до документа та електронного реєстру, всупереч інтересам служби, не відмовлять у реєстрації таких транспортних засобів, а проводять їх реєстрацію на підставі завідомо для них підроблених документів.

Розслідуванням встановлено, ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ», ТОВ «АВТОМІСТ-СЕРВІС», ФОП ОСОБА_11 , ТОВ «АВТОСПРАВА», ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД», ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», ТОВ «.ВАВІЛОН.» за місцем здійснення діяльності відсутні.

08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1, за місцем знаходження підприємств (ТОВ «ПРОГРЕС АВТОТРЕЙД КИЇВ» 37570011 , ТОВ «АВТОМІСТ- СЕРВІС» 43938389 , ФОП ОСОБА_11 НОМЕР_1 , ТОВ «АВТОСПРАВА» 39482093 , ТОВ «АВТО-АЙЛЕНД» 33829272 , ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП» 43209859 , ТОВ «.ВАВІЛОН.» 37782474 та іншими суб`єктами господарювання), службові особи яких здійснюють діяльність з несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук, за результатами якого виявлено речі та документа, які мають значення в кримінальному провадженні. Водночас вилучено речі та кошти, дозволу на вилучення яких судом надано не було, зокрема: кошти в сумі 300 Євро, 24 280 доларів США, 104 050 гривень; 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску.

Постановою Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 08.06.2023 року вилучене майно, зокрема: кошти в cyмі 300 Євро, 24 280 доларів США, 104 050 гривень; 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску, визнано речовими доказами.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кошти в cyмі 300 Євро, 24 280 доларів США, 104 050 гривень; 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску.

19.06.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання прокурора та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001392 від 12.10.2022 року на вилучені в ході обшуку 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , кошти в cyмі 24 280 доларів США, 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску.

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за №0001392 від 12.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 361 КК України, слідчий суддя як вбачається зi змісту оскаржуваної ухвали виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту а саме, що вилучені в ході обшуку 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , кошти в сумі 24 280 доларів США, 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску, відповідають критеріям речових доказів та постановою Старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_12 від 08.06.2023 року їх визнано речовими доказами, тому не застосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його приховування, відчуження, передачі, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя вважав за необхідне з метою забезпечення речових доказів накласти арешт на вказане майно.

При цьому слідчий суддя встановив, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на кошти в cyмі 300 Євро та 104 050 гривень, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, оскільки в клопотанні прокурора не обґрунтовано підстави вважати, що вказані грошові кошти відповідають критеріям речового доказу.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майнаабо відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів ociб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішені питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі i спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх ociб.

Відповідні дані мають міститися i у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого icнyє сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх ociб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичноїособи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органiв місцевого самоврядування, фізичних iюридичних ociб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримiнального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимогам ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішені питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у paзi задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170- 173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на вилучені в ході обшуку 08.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , кошти в cyмi 24 280 доларів США, 2418 таблиці державних номерних знаків; ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску; пристрій «UTAL», UT-ECO, 2021 року випуску; 2 фрагмента від пристрою, ТМ «СПЕЦЗНАК», модель S-015, 2021 року випуску, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження №0001392 від 12.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 361 КК України, визнані речовими доказом у даному кримінальному проваджені відповідною постановою слідчого від 08.06.2023 /т. 1 а.с. 110-114/, з підстав того, що перелічені речі, кошти, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на coбі сліди вчинення кримінальних правопорушень, містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що були об`єктом кримінального правопорушення, можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права третьої особи, в такий спосіб, з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні на даний час, з урахуванням обставин кримінального провадження №0001392 від 12.10.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 361 КК України є всі підстави вважати, що зазначені грошові кошти та речі, відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 170 КПК України дає підстави для їх арешту, як речового доказу з метою збереження, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи всі обставини в їх сукупності, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на майно у інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Також не знайшли підтвердження твердження апелянта, що при розгляді клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею не дотриманні вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, а саме власник майна ОСОБА_6 , в судове засідання не викликався. Як вбачається з матеріалів справи, в них наявний ордер на надання правової допомоги, відповідно до якого представником ОСОБА_6 , в суді першої інстанції був адвокат ОСОБА_13 /а.с. 112/, який був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна /а.с. 119/, при цьому останнім подано заяву про проведення розгляду справи у його відсутність /а.с. 121/.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають перевірці органом досудового розслідування під час проведення подальшого досудового розслідування.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3