печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8668/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004915 від 02.09.2020,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004915 від 02.09.2020 року, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року, справа № 757/67773/21-к.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року, справа № 757/67773/21-к, в частині арешту автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що враховуючи нагальну потребу у транспортних засобах для забезпечення виконання завдань в умовах воєнного стану командуванням частини НОМЕР_1 19.11.2022 року прийнято рішення, оформлене наказом №96агд (погоджений Київською міською військовою адміністрацією листом від 23.12.2022 року №001-2332) про здійснення примусового відчуження транспортного засобу МАN TGE 3.100, знак НОМЕР_4 , кузова (шасі): НОМЕР_5 , 2017 року випуску, який належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності.

Оскільки зазначений транспортний засіб є речовим доказом у вказаному више кримінальному провадженні, військовою частиною НОМЕР_1 скеровано лист до Головного слідчого управління Національної поліції України від 17.01.2023 року №209 щодо надання згоди на його примусове відчуження.

У відповідь на звернення, Головне слідче управління Національної поліції України листом від 02.02.2023 року №64263кл/24/9/4-2023/вс повідомило, що не заперечує відчуженню транспортного засобу MAN TGE 3.100, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова (асі): НОМЕР_7 .

На виконання згаданого рішення командування військової частини НОМЕР_8 , уповноваженою особою складено Акт про примусове відчуження майна від 28.02.2023 № 604, який також погоджено начальником Київської міської військової адміністрації.

Таким чином, транспортний засіб MAN TGE 3.100, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова (шасі): НОМЕР_7 , 2017 року випуску, зазначений в акті про примусове відчуження від 28.02.2023 року №604 із дати його підписання належить державі в особі військової частини НОМЕР_1 .

Тому вважає, що зазначені дії командування військової частини НОМЕР_1 , узгоджені зі стороною звинувачення, не вплинули і не можуть вплинути на дієвість вказаного кримінального провадження, оскільки автомобіль, що є речовим доказом, знаходитиметься під охороною держави в особі військової частини НОМЕР_1 та до нього може бути забезпечено доступ для органів досудового слідства та суду. Тому на даний час відпала необхідність в подальшому застосуванні арешту автомобіля, що перейде у власність держави, в особі військової частини НОМЕР_1 . Разом з тим, наявність арешту на вказаний автомобіль, який з 28.02.2023 року належить військовій частині НОМЕР_1 , порушує її законні права та інтереси, перешкоджає виконанню наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.11.2022 року №96агд, та унеможливлює його подальшу постановку на відомчий облік вказаного транспортного засобу, а отже арешт на вказане майно підлягає скасуванню.

Представник військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_6 у судовому засіданні надав пояснення, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав пояснення, зазначив, що проти часткового скасування арешту не заперечує.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004915 від 02.09.2020 року.

У рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року, справа №757/67773/21-к, накладено арешт на майно, в тому числі автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 з ключами від нього.

19.11.2022 року командуванням частини НОМЕР_1 прийнято рішення, оформлене наказом №96агд (погоджений Київською міською військовою адміністрацією листом від 23.12.2022 року №001-2332) про здійснення примусового відчуження транспортного засобу МАN TGE 3.100, знак НОМЕР_4 , кузова (шасі): НОМЕР_5 , 2017 року випуску, який належав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності.

Оскільки зазначений транспортний засіб є речовим доказом у вказаному више кримінальному провадженні, військовою частиною НОМЕР_1 скеровано лист до Головного слідчого управління Національної поліції України від 17.01.2023 року №209 щодо надання згоди на його примусове відчуження.

У відповідь на звернення, Головне слідче управління Національної поліції України листом від 02.02.2023 року №64263кл/24/9/4-2023/вс повідомило, що не заперечує відчуженню транспортного засобу MAN TGE 3.100, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова (асі): НОМЕР_7 .

На виконання згаданого рішення командування військової частини НОМЕР_8 , уповноваженою особою складено Акт про примусове відчуження майна від 28.02.2023 року №604, який також погоджено начальником Київської міської військової адміністрації.

Таким чином, транспортний засіб MAN TGE 3.100, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова (шасі): НОМЕР_7 , 2017 року випуску, зазначений в акті про примусове відчуження від 28.02.2023 року №604 із дати його підписання належить державі в особі військової частини НОМЕР_1 .

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, виходячи з наведених положень ст. 174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи викладене слідчим суддею встановлено, що дії командування військової частини НОМЕР_1 , які узгоджені зі стороною обвинувачення, не вплинули і не можуть вплинути на дієвість вказаного кримінального провадження, оскільки автомобіль, що є речовим доказом, знаходитиметься під охороною держави в особі військової частини НОМЕР_1 та до нього може бути забезпечено доступ для органів досудового слідства та суду. При цьому, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення не заперечує проти задоволення клопотання.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля, що перейде у власність держави, в особі військової частини НОМЕР_1 , відпала необхідність, наявність арешту на вказаний автомобіль, який з 28.02.2023 року належить військовій частині НОМЕР_1 , порушує її законні права та інтереси та унеможливлює його подальшу постановку на відомчий облік, а отже арешт майна в частині арешту автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 з ключами від нього підлягає скасуванню, а клопотання - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0004915 від 02.09.2020 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.12.2021 року, справа № 757/67773/21-к в частині арешту автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_2 VIN НОМЕР_3 з ключами від нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1