УХВАЛА

21 липня 2023 року

м. Київ

справа № 630/229/22

провадження № 51-4375ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,

встановив:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 , датована 12 липня 2023 року, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується, а відповідно до ч. 5 вказаної статті до касаційної скарги додаються копії цих судових рішень.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у ній зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

На виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК засуджений додав до касаційної скарги копії вироку Люботинського міського суду Харківської області від 05 липня 2022 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, проте в тексті касаційної скарги не вказує, що він оскаржує саме ці судові рішення до Верховного Суду.

В той же час у скарзі зазначає про «вирок від 23 травня 2023 року», а також просить «скасувати Апеляційний вирок», однак копії вказаного судового рішення не надає.

Крім того, ОСОБА_4 не дотримався п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, оскільки у своїх вимогах до суду касаційної інстанції не зазначив, яке саме рішення (дати його ухвалення, яким судом постановлено) необхідно скасувати.

Указане становить не лише формальне порушення положень ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належить судове рішення до того, що може бути оскаржене в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Однак, звертаючись із касаційною скаргою, засуджений лише посилається на ч. 7 ст. 399 КПК, проте не зазначає жодної підстави для скасування оскаржуваного судового рішення згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.

З огляду на те, що касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення недоліків скарги, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 і встановитистрок п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3