Справа № 473/2848/23
Номер провадження1-кп/473/263/2023
ВИРОК

іменем України

"26" червня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинуваченаОСОБА_4 ,

потерпілаОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000126 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Полянка Арбузинського району Миколаївської області, українка, громадянка України, з загальною середньою освітою, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.05.2023 близько 18-00 год. ОСОБА_5 перебувала на своєму городі, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час між Таричевої та її сусідкою ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка. Під час сварки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно і протиправно, ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_5 один удар дерев`яною частиною сапи в область черевної стінки.

В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на передній черевній стінці справа та здухвинне ділянці справа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення визнала частково та пояснила, що дійсно не стрималася та спричинила тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , а саме нанесла один удар дерев`яною частиною сапи в верхню частину ноги. Зазначила, що це сталося через сварку за її собаку, яка бігала по городу потерпілої. Також обвинувачена ображала її та її дітей, тому вона не стрималася, зайшла на город та вдарила потерпілу сапою.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що коли увечері 20.05.2023 десь о 18 год. вона поралася у себе на городі, то собака обвинуваченої пошкоджував її городину. Тому вона зробила зауваження обвинуваченій, на що та сказала, що прив`язати собаку вони не можуть, оскільки не справляються із нею. На городі були обвинувачена, її донька та онука. Виник конфлікт, під час якого обвинувачена перелізла через огорожу на її город та вдарила держаком від сапи в живіт. Це бачив сусід через город. Після цього вона зняла побої, в лікарні не лікувалася. Вказала, що тілесні ушкодження було спричинено їй в області живота. Зазначила, що неприязнені стосунки із сусідкою тривають значний час.

Свідок ОСОБА_6 , яка є донькою обвинуваченої, пояснила, що між обвинуваченою та потерпілою виник конфлікт, сварку вона почула, коли була в будинку. Зазначила, що сусідка їх ображала, тому мати не стрималася. Вийшовши на город, вона побачила, що мати була на городі сусідки та спричинила їй ушкодження сапою чи в нижній, чи у верхній частині ноги. Вона не знає точно, оскільки все відбувалося досить швидко. Вона пішла та забрала матір додому.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що точної дати він не пам`ятає, була субота. Він сапав у себе на городі та чув як між обвинуваченою та потерпілою довго тривав скандал. Потім обвинувачена побігла на город до потерпілої, не стрималася та вдарила потерпілу сапою в живіт, в праву сторону. Не бачив якою саме частиною сапи був нанесений удар, проте бачив, що обвинувачена вдарила потерпілу саме в живіт.

На підставі наданих прокурором матеріалів провадження судом було встановлено наступне.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 22 травня 2023 року звернула до поліції із заявою, в якій вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , яка 20.05.2023 близько 18-00 год. за адресою: АДРЕСА_1 нанесла один удар сапою в область живота.

Постановою дізнавача від 22.05.2023 року було призначено проведення судово-медичної експертизи та відповідно до висновку експерта від 23.05.2023 року №167 встановлено, що на підставі огляду ОСОБА_5 виявлено крововилив на передній черевній стінці справа та здухвинне ділянці справа. Крововиливи виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею до звернення в лікарню, куди звернулась 22.05.2023 року. Згідно наказу МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. крововиливи відносяться до легких тілесних ушкоджень. На крововиливах не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення крововиливів від удару (ударів) руками, ногами, дерев`яною частиною сапи. Враховуючи локалізацію крововиливів, не виключається вірогідність утворення даних крововиливів внаслідок падіння з положення стоячи та ударі (ударах) об тверду поверхню як з обмеженою так і необмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи локалізацію крововиливів, найбільш вірогідно постраждала знаходилась передньою частиною тіла до травмуючого предмета (предметів) в момент спричинення крововиливів.

Згідно із протоколом огляду місця події від 05.06.2023 року потерпіла ОСОБА_5 добровільно видала дізнавачу сапу, якою їй було спричинено тілесні ушкодження. Вказана сапа постановою дізнавача від 05.06.2023 року була визнана речовим доказом та передана на зберігання потерпілій.

05.06.2023 року було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_5 , під час якого та повідомили про обставини, при яких обвинувачена їй спричинила тілесні ушкодження дерев`яною частиною сапи в область передньої черевної стінки справа.

Оцінюючи в порядку ст.ст.89 та 94 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та її дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Так, покази свідка ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_5 , результати судової медичної експертизи, не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою своєї вини, підтверджують обставини, зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті. При цьому не є визначальними покази обвинуваченої та свідка ОСОБА_6 (яка є донькою потерпілої) про те, що обвинувачена нібито вдарила потерпілу по нозі, а не в живіт, оскільки про те, що удар було нанесено в живіт свідчать покази потерпілої, свідка ОСОБА_7 та дані висновку судово-медичної експертизи.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом встановлено не було, відсутня така обставина, як щире каяття, про що вказано в обвинувальному акті стороною обвинувачення, оскільки обвинувачена частково визнала свою вину та вибачення у потерпілої не просила. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої є вчинення нею кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Щодо даних про особу обвинуваченої, то суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима; за місцем проживання характеризується добре; не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога; є пенсіонеркою, має родину та міцні соціальні зв`язки, а також те, що вчинене обвинуваченою правопорушення є проступком проти здоров`я особи, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих відповідальність обставин, та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових правопорушень можливе у разі призначення їй покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, як про те й просила прокурор та потерпіла в судових дебатах, оскільки ОСОБА_4 є пенсіонеркою, то з огляду на положення ч.3 ст.56 та ч.2 ст.57 КК України їй не можуть бути призначенні покарання у вигляді громадських або виправних робіт, так як такі покарання не призначаються особам, що досягли пенсійного віку.

Цивільний позов, судові витрати відсутні. Матеріальну шкоду не спричинено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до п.2-1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: 2-1) особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Речові докази, а саме сапу, яка передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1