Справа № 199/6725/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001048, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська звернувся слідчий із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором, в обґрунтування якого пославшись на те, що СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001048, кваліфікованого за ст.121 ч.2 КК України, порушеного за тим фактом, що 20 серпня 2023 року приблизно о 17 годині 51 хвилині до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка має садна на колінах, голенях, кистях, ліктях, обличчі. За таких обставин органом досудового розслідування з метою фіксації слідів в першочерговому порядку здійснено огляд зазначеного житла без ухвали слідчого судді, в ході чого серед іншого виявлено та вилучено зокрема дерев`яну ніжку від стільця, яка поміщена до спеціального пакету PSP4121468, та ключі від квартири, які поміщені до спеціального пакету WAR1206143. З викладених підстав, посилаючись на те, що зазначене майно має значення речових доказів для розслідуваного кримінального провадження, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий просив задовольнити його клопотання в повному обсязі.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі з викладених у клопотанні обставин та підстав.

Підозрюваний, його захисник в судовому засіданні просили задовольнити клопотання частково, відмовивши у задоволенні клопотання в частині арешту ключів від квартири через відсутність їх значення як доказів для кримінального провадження.

Вислухавши учасників розгляду клопотання та дослідивши матеріали поданого слідчим клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Як встановлено в судовому засіданні, СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001048, розпочатому за ознаками складу злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України.

20 серпня 2023 року в період часу з 18 години 50 хвилин до 19 години 53 хвилин слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_8 без ухвали слідчого судді, з дозволу володільця (користувача) квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_9 , невідкладно проведено огляд житла за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено наступні речі: мікрооб`єкти з правої та лівої долоней рук на дві темні дактилоплівки до 2-х паперових конвертів; змиви з обох долоней рук трупу на 2 стерильних марлевих зонд-тампони до 2-х паперових конвертів; зрізи країв нігтьових пластин з обох долоней трупу до 2-х паперових конвертів; дактокартка трупу до спеціального пакету PSP1083579; дерев`яна ніжка зі стільця поміщена до спеціального пакету PSP4121468; змив з дерев`яної ніжки зі стільця на стерильний марлевий зонд-тампон до паперового конверту; ключі від квартири до спеціального пакету WAR1206143.

21 серпня 2023 року речі, виявлені і вилучені під час зазначеного вище огляду, постановою слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області визнані та долучені в якості речових доказів по кримінальному провадженню №0001048.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року в порядку ст.233 ч.3 КПК України надано дозвіл на проведення в рамках кримінального провадження №0001048 огляду житла квартири АДРЕСА_4 .

За змістом ст.ст.131, 132, 167, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасове вилучення майна та арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.ст.168, 208, 234, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені слідчим і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення слідчим події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, мають речі, тимчасово вилучені слідчим в ході огляду місця події в рамках кримінального провадження №0001048. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що слідчий просить накласти арешт на вказане майно, тимчасово вилучене в ході огляду місця події, яке має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно можливо зберегло на собі сліди та/або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази, отримати які іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в повному обсязі.

З викладених вище висновків суд критично оцінює та не приймає до уваги заперечення сторони захисту проти задоволення клопотання в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0001048, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження №0001048 арешт на майно, виявлене та вилучене 20 серпня 2023 року в період часу з 18 години 50 хвилин до 19 години 53 хвилин в ході проведення огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_4 : 1) дерев`яну ніжку від стільця, яка поміщена до спеціального пакету PSP4121468; 2) ключі від квартири, які поміщені до спеціального пакету WAR1206143, з позбавленням власника вказаного майна та інших осіб, в тому числі за довіреністю, права відчужувати та будь-яким чином розпоряджатись цим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1