Справа № 405/5404/23
провадження № 1-кс/405/2581/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює на посаді медичного брата КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000813 від 22.07.2023, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Також, слідчим наголошується про існування ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, за обставин, які в ньому викладені.

Захисник заперечувала відносно задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказала, що стороною обвинувачення не надано доказів існування заявлених в клопотанні ризиків, не наведено обставин, за яких її підзахисний може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, раніше не судимий, проживає разом з батьками, один з яких має 2-гу групу інвалідності, а ОСОБА_4 , маючи медичну освіту, може надавати медичну допомогу. За вказаних обставин захисник просить застосувати до її підзахисного менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав надані захисником пояснення, додав, що останні 7 місяців працевлаштований та має стабільний дохід, батьки пенсіонери, у потерпілого нічого не вимагав, просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000813 від 22.07.2023 за ч. 4 ст. 189 КК України.

02.08.2023, о 11 год. 16 хв., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

03.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, відповідно до якої, житель м. Кропивницького Кіровоградської області, ОСОБА_4 , не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, достовірно знаючи про введення із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виношуючи наміри щодо здійснення злочинної діяльності з метою збагачення за рахунок чужої власності, обравши предметом протиправних посягань чуже майно, а способом заволодіння ним - вчинення насильницьких дій щодо його власників, на початку січня 2023 року ОСОБА_4 став на шлях їх реалізації.

При цьому ОСОБА_4 обрав ОСОБА_7 , з яким познайомився під час святкування нового 2023 року, як особу, до якої можна вчинити вплив, а підставою вимог - викрадення коштів у дівчини, яка була з ними в одній компанії при святкуванні нового року.

Так, на початку січня, а саме вдень 8 або 10 січня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , спонуканий корисливим мотивом та реалізуючи свій злочинний план, прибув до розважального закладу «Dinara», яке розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 36, де працює потерпілий ОСОБА_7 та викликав останнього на розмову.

В ході особистого спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про те, що ним цікавляться якісь азербайджанці, оскільки незадоволені його поведінкою. Також ОСОБА_4 повідомив, що для уникнення фізичного насильства з його боку ОСОБА_7 необхідно буде передати ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 5.000 (п`ять тисяч) гривень. Не розуміючи підстав вимагання в нього грошових коштів, не маючи жодних боргових та/або договірних зобов`язань перед ОСОБА_4 , але побоюючись за своє життя і здоров`я, ОСОБА_7 погодився на умови, виставлені ОСОБА_4 та увечері того ж дня, знаходячись в приміщенні розважального закладу «Dinara», передав ОСОБА_4 власні грошові кошти в розмірі 5.000 (п`ять тисяч) гривень в якості плати за свою безпеку.

Через кілька днів, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 що передана йому раніше сума його не влаштовує і тепер платіж буде регулярним і складатиме 10.000 (десять тисяч) гривень на місяць.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_4 використовуючи погрози фізичного насильства, отримав від ОСОБА_7 увечері 3 або 4 лютого 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10.000 (десять тисяч) гривень та вдень 3 або 4 березня 2023 року, більш точних дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, грошові кошти в розмірі 10.000 (десять тисяч) гривень.

Розцінюючи погрози ОСОБА_4 як реальні, хвилюючись за своє життя і здоров`я, бажаючи уникнути погроз та вимагання грошових коштів з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на 3 місяці виїхав за межі Кіровоградської області, однак коли повернувся до м. Кропивницького, а саме 21.07.2023, в ході випадкової зустрічі з ОСОБА_4 останній повідомив потерпілому, що враховуючи кілька місяців пропуску оплати, станом на момент розмови, «борг» ОСОБА_7 становить 45.000 (сорок п`ять тисяч) гривень, а для повного погашення «боргу», ОСОБА_7 має передати йому грошові кошти в розмірі 100.000 (сто тисяч) гривень. В інакшому випадку ОСОБА_4 пригрозив ОСОБА_7 фізичним насильством та фізичною розправою.

01.08.2023 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 на мобільний телефон та повідомив, що йому відомо про те, що він отримав заробітну плату в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень, які він повинен передати йому наступного дня в якості часткового погашення неіснуючого боргу.

В подальшому, 02.08.2023, о 09 год. 22 хв., ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 та призначив зустріч біля КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», що знаходиться за адресою: м. Кропивницький, проспект Університетський, буд 2/5, куди мав прийти ОСОБА_7 та здійснити передачу грошових коштів в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень для погашення частини «боргу».

Так, 02.08.2023 року, близько 11 год. 05 хв., знаходячись на відкритій ділянці місцевості, а саме не території КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», ОСОБА_4 продовжив реалізацію свого злочинного задуму, погрожуючи ОСОБА_7 фізичним насильством та розправою, у випадку не виконання останнім його вимог з передачі йому грошових коштів в якості оплати за неіснуючий борг та захист, після чого ОСОБА_4 , отримавши від потерпілого грошові кошти в розмірі 8.000 (вісім тисяч) гривень був викритий працівниками поліції безпосередньо під час вчинення злочину та затриманий.

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту потерпілого від 24.07.2023 з додатками до нього, протокол огляду речей від 24.07.2023 з додатками до нього, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.07.2023, протокол огляду місця події від 02.08.2023, протокол додаткового допиту потерпілого від 02.08.2023 з додатками до нього, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 02.08.2023, протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відео- контроль за особою від 31.07.2023 - ОСОБА_4 , у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки надані до клопотання матеріали та зміст оголошеної ОСОБА_4 підозри свідчить про погрозу застосування до ОСОБА_7 фізичного насильства, що вказує про об`єктивну можливість впливу підозрюваним самостійно або через третіх осіб на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки зміст показань свідків, потерпілого, які дають викривальні показання щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та до моменту вручення клопотання з матеріалами, були невідомі підозрюваному.

Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілого, оскільки має доступ до їх анкетних даних, а також шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, укривати від слідства дійсні обставини вчинення та підготовки до злочину, а також обставини, необхідні для встановлення об`єктивної істини у провадженні, в тому числі, інформацію щодо фактів, що мають значення для досудового розслідування.

Не заслуговують на увагу твердження захисника щодо необґрунтованості ризиків, які заявлені прокурором, та їх формальний характер, оскільки оцінка існування ризиків надається слідчим суддею виходячи з конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його способу життя. Докази існування ризиків не завжди мають бути реальними, оскільки оцінка вірогідності та прогнозованість вчинення обвинуваченим таких дій в майбутньому, як вже зазначалось раніше, надається судом враховуючи певні докази, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивною та присічною мірою, спрямованою на недопущення вчинення підозрюваним протиправних дій та поведінки, яка зазначені вище, шляхом обмеження його конституційних прав шляхом тимчасової його ізоляції від суспільства.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що підозрюваний працює, не одружений, не має утриманців, має батьків похилого віку, але на надано доказів, що вони потребують сторонньої допомоги, за попереднім місцем роботи характеризується позитивно, відомостей про стан здоров`я не надано, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, оскільки обмеження його права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб забезпечити його належну процесуальну поведінку під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, який вчинений із погрозою застосування до потерпілого ОСОБА_7 фізичного насильства, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, слідчий суддя не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 11 год. 16 хв. 02.08.2023 по 30.09.2023 включно.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1