Справа №589/3173/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1425/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2022 року, про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження в якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

14.12.2022 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 11.02.2023 року включно.

Не погодившись з таким судовим рішенням обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просила ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2022 року, скасувати через її незаконність. Наголошувала, що через свої хронічні захворювання вона не може знаходитись в СІЗО і має можливість перебувати під домашнім арештом на утриманні доньки.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , про свою участь в розгляді скарги не заявляла, а тому, з урахуванням ч.4 ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає за можливе слухання справи провести без участі апелянта однак за участі її захисника ОСОБА_7 , який просив судове засідання здійснювати в режимі відеоконференції з його присутністю.

Тому, заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 підтримав, просив задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту, думку прокурора ОСОБА_6 , який проти задоволення скарги обвинуваченої заперечив, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження в якому ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

14.12.2022 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду обвинуваченій ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 11.02.2023 року включно.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції встановив і врахував те, що ОСОБА_8 вже неодноразово притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про її схильність до злочинної діяльність і обґрунтованість ризику можливого продовження вчинення ОСОБА_8 злочинів.

Також суд першої інстанції врахував і тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії умисних і тяжких злочинів, його суспільну небезпеку розповсюдження наркотичних речовин, міру покарання, яка загрожує ОСОБА_8 у разі доведення її вини, що може свідчити про існування ризику можливого переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування і суду, тиск на свідків та можливого перешкоджання встановлення істини у справі іншим чином.

Не встановлено судом першої інстанції того, що у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності обвинуваченої, зможуть виступати превентивним засобом у її поведінці. Не навела таких даних в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена та її захисник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання її під вартою.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки місцевим судом об`єктивно були досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження найсуворішого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення, яке цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини в цій частині.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 177, 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, ту обставину, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, не перестали існувати. Також судом взято до уваги те, що тримання під вартою є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.

Доводи обвинуваченої про стан здоров`я та про існування доньки, яка може її утримувати, на які обвинувачена посилалась як на підстави для зміни їй запобіжного заходу, колегія суддів вважає не достатніми для задоволення її вимог, оскільки, як правильно наголосив суд першої інстанції, ці обставини не стали стимулюючим фактором для обвинуваченої припинити вчиняти протиправні дії.

Стосовно доводів обвинуваченої про застосування до неї запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України", зазначено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Відтак, враховуючи обставини вчинення злочину обвинуваченою ОСОБА_8 , який інкримінується стороною обвинувачення, суспільний інтерес наразі у даному випадку переважає над правилом поваги до особистої свободи обвинуваченої, оскільки інкримінований їй злочин пов`язаний зі збутом наркотичних речовин.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій злочину, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої.

Підстав для застосування судом до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, як того просить апелянт, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.

Зважаючи на викладене, рішення суду є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, у порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження обвинуваченої ОСОБА_8 , про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів вважає недостатніми для задоволення вимог скарги, а тому залишає їх без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2022 року, якою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб до 11.02.2023 року включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 Кононенко ОСОБА_9 Собина ОСОБА_10