ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/355/23 Справа № 201/638/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 03.06.2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, 75, 76 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000063, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 13 березня 2023 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161040 грн., у разі внесення якої на підозрюваного покладені відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що матеріалами клопотання підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Встановлено, що прокурором доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя визначив заставу у розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляції:

- захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та визначити менш суворий запобіжний захід.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на необґрунтованість підозри через механічне перерахування доданих до клопотання документів, не зазначаючи, яка інформація в них свідчить про причетність ОСОБА_9 до інкримінованого злочину.

Вказує на відсутність ризиків та достатності більш м`яких запобіжних заходів з огляду на практику ЄСПЛ, оскільки підозрюваний має малолітню дитину, є приватним підприємцем.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які кожен окремо та разом просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, висновок слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим.

З матеріалів справи слідує, що 12.01.2023 року на підставі заяви потерпілого ОСОБА_10 до ЄРДР за № 0000063 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

13 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується й колегія суддів, оскільки долучені до клопотання: протоколи огляду від 12.01.2023 року; протокол допиту потерпілого від 12.01.2023 року; протоколи допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 12.01.2023 року; протоколи пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2023 року; протоколи проведення слідчого експерименту від 14.01.2023 року та від 16.01.2023 року, інші дані, які достатньо дають підстави дійти висновку, що дана особа могла б скоїти інкриміновані їй злочини, тобто ймовірно є підстави допустити її причетність до його вчинення.

Перевіряючи наявність ризиків відповідно до вимог ст. 178 КПК України, колегія суддів зважає на практику ЄСПЛ, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування» та погоджується з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду, який обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, враховуючи наявність щодо підозрюваного вироку Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2022 року, яким його було засуджено за ч. 2 ст. 185, 75 КК України, ризику того, що підозрюваний має можливість незаконно впливати на свідків, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено, та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування є доцільним і виправданим для запобігання визначених слідчим суддею ризиків.

Колегія суддів також зважає на те, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування підозрюваного на волі, враховуючи дані про його особу, буде суперечити інтересам суспільства, що і є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість підозри через те, що інформація в доданих до клопотання слідчого документах не свідчить про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину не є досить переконливими, оскільки зводяться до надання доказам іншої, суб`єктивної оцінки адвокатом, відмінної від оцінки обґрунтованості підозри за висновком слідчого судді.

Що стосується посилання сторони захисту на те, що оскільки підозрюваний має малолітню дитину та є суб`єктом підприємницької діяльності, що на його думку вказує на відсутність ризиків та є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів, то вони не підтверджуються матеріалами провадження, відповідні докази не надані ані слідчому судді, ані колегії суддів під час апеляційного перегляду, у зв`язку з чим є необґрунтованими.

Враховуючи висновки слідчого судді, даних про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, колегія суддів дійшла висновку про те, що обраний до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161040 грн. зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, є необхідним та достатнім для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання визначених ризиків, та не є непомірним для нього.

За наведеного, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4