Справа № 507/144/23
Провадження № 1-кп/507/18/2023
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
20.02.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студенту 1-го курсу Державного навчального закладу «Ісаєвським професійний аграрний ліцей», не працюючого, раніше не судимого,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
адвокат захисник ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2022 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи протиправний умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна задля власного збагачення, прибув до домоволодіння, належного ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , у якому, як йому достовірно було відомо, ніхто не проживає.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, обвинувачений ОСОБА_3 в
умовах воєнного стану, який введено в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року та продовженого відповідно до Указів Президента України № 133/2022 (затвердженого Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ), № 259/2022 від 18.04.2022 року (затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 року), № 341/2022 від 17.05.2022 року (затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року), № 573/2022 від 12.08.2022 року (затвердженого Законом України від 15.08.2022 року № 2500-ІХ), № 757/2022 від 07.11.2022 року (затвердженого Законом України від 16.11.2022 року № 2738-ІХ), через вікно, яке відчинив руками, проник до приміщення житлового будинку, належного ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_2 , де діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: бензопилу марки «Goodluck» моделі «GL-4500» вартістю 2533 грн. 33 коп., сабвуфер марки «Luxeon» моделі «Logicfox t5.1» вартістю 1500 грн. 00 коп., обігрівач марки «Reinberg» моделі «rb-164» вартістю 300 грн. 00 коп., після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4333 грн. 33 коп.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення крадіжки, зокрема розповів, що 30 листопада 2022 року він прийшов до домоволодіння ОСОБА_7 і, знаючи, що вдома нікого не має, через вікно проник в будинок і викрав звідки бензопилу, сабвуфер, обігрівач. Викрадене майно він заховав, а в подальшому видав працівникам поліції. В скоєному кається, просив суворо не карати, завірив в недопустимості скоєня крадіжок в подальшому..
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила призначити її сину ОСОБА_3 не суворе покарання, завірила, що він більше не буде вчиняти правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_7 надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності, просила призначити обвинуваченому покарання відповідно до закону не пов`язане з позбавленням волі, збитки їй відшкодовано повністю.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо, проживає із батьками, не працює, студент 1-го курсу Державного навчального закладу «Ісаєвським професійний аграрний ліцей», на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих вину обставин, думки потерпілого про призначення покарання відповідно до закону, досудової доповіді, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив правопорушення вперше, позитивно характеризується, раніше не судимий, є неповнолітнім, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та йому можливо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінуємої статті КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.ст. 75, 104 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання не має.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
За вимогами ч. 4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів під час досудового розслідування.
З обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1699 грн. 02 коп.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 104 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 особисте зобов`язання залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 1699 грн. 02 коп.
Речові докази по справі після вступу вироку в законні силу, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області: бензопилу марки «Goodluck» моделі «GL-4500», сабвуфер марки «Luxeon» моделі «Logicfox t5.1», обігрівач марки «Reinberg» моделі «rb-164» повернути потерпілій ОСОБА_7 за належністю, скасувавши арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, потерпілій ОСОБА_7 обвинуваченому ОСОБА_3 , законному представнику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захиснику адвокату ОСОБА_6
Суддя: ОСОБА_1