ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2663/22 Справа № 193/385/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше неодноразово судимого, по теперішній справі засудженого вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

Встановила:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення
Рішення суду обґрунтовано тим, що дані щодо засудженого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини проти власності та до цього вже двічі звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, однак на шлях виправлення після таких звільнень не ставав, належних висновків не зробив та знову щоразу вчиняв злочини проти власності, за які на даний час відбуває покарання, окрім того у засудженого мається одне непогашене стягнення отримане ним у січні 2022 року,тому суд дійшов висновку про відсутність підстав передбачених ст.81 КК України для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки останній своє виправлення не довів.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього вимоги ст. 81 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги його характеристику за час відбування покарання у ВК №45, яку надав начальник відділення, а взяв до уваги характеристику, надану представником установи ОСОБА_8 , не зважаючи на те, що останній працює в установі близько двох місяців та не може характеризувати засуджених.
Вказує, що з перших дів відбування покарання він працевлаштований електриком установи на добровільних умовах. Отримане у січні 2022 року стягнення було застосоване до нього за ненавмисне правопорушення, стягнення погашене у встановленому законом порядку. Має три заохочення.
Крім того зазначає, що після звільнення в 2017 року, він став на шлях виправлення, одружився та має двох малолітніх доньок, які потребують його опіки та допомоги.

Під час апеляційного розгляду засуджений підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог засудженого. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, певного строку покарання.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.
Так, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Початок строку відбування покарання: 27.12.2019 року.
Кінець строку: 27.12.2022 року.
ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.12.2019 року.
За час перебування в установі виконання покарань м. Кривого Рогу Дніпропетровської області характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 24.11.2020 року відбуває призначене покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)».
За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.
Мав два заохочення у вигляді подяк за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці від 16.10.202 року та 22.04.2021 року. Також має одне стягнення у вигляді догани від 28.01.2022 року.
За власним бажанням без оплати праці працює електриком в господарчій обслузі установи. При виконані дорученої роботи дбайливо ставиться до майна і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує добросовісно.
Заходи виховного характеру відвідує регулярно, приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, зарахований до програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Виявляє належну соціально-корисну активність, підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною шляхом листування та телефонних розмов. Цивільного позову за вироком суду не має.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення - відмовлено.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_7 має непогашене стягнення, раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини проти власності та вже був двічі звільнений умовно-достроково, проте знову вчинив новий умисний корисливий злочин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про застосування до засудженого умовно-дострокове звільнення.
Сукупність вказаних даних була прийнята до уваги судом першої інстанції. Їм надано належну оцінку.
Отже, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_7 на даний час ще не довів, що дійсно став на шлях виправлення. Для цього останньому потрібен більш тривалий час.
Вказані висновки суду першої інстанції об`єктивно підтверджуються відомостями, що є наявними в особовій справі засудженого, а тому не можуть спростовуються апеляційними доводами засудженого, які містять лише його суб`єктивні твердження щодо можливості застосування до нього норм ст. 81 КК України, а також щодо його незгоди з оскаржуваною ухвалою.
Порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення під час апеляційного перегляду справи не встановлено.
Ухвала суду є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4