Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 692/705/20
номер провадження 1-кп/695/48/22
Номер рядка у звіті 17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглядаючи в судовому засіданні кримінальне провадження №0000407 від 23.11.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період з 21 год. до 05 год. строком на 2 місяці. Необхідність обрання даного виду запобіжного заходу прокурор обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України: переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Обвинувачений схильний до зловживань алкоголем, як наслідок може переховуватися від суду. ОСОБА_4 без поважних причин не прибув у судові засідання. Факт неявки до суду п`ятьох свідків вказує на можливий незаконний вплив обвинуваченого на них. У період домашнього арешту ОСОБА_4 продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, за які був засуджений вироками Драбівського районного суду від 22.12.2020 р. та від 30.07.2021 р., Чорнобаївського районного суду від 02.08.2021 р. Вказані ризики дають підстави стверджувати про неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, зазначивши, що в даному кримінальному провадженні не допитані лише два свідка. Прокурором не зазначено, коли були постійні неявки обвинуваченого до суду по даному кримінальному провадженню. Вказані прокурором правопорушення були вчинені обвинуваченим до дати даного кримінального правопорушення.
Обвинувачений заперечував проти клопотання та вказав, що лише два рази не з`являвся в судові засіданні, бо перебував під арештом в СІЗО, з якого був звільнений 23.02.2022 р.
Судом було поставлено на обговорення питання щодо подальшого виклику свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не з`явилися на виклик до суду.
Прокурор просила здійснити привід даних свідків до суду.
Захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора.
Питання щодо застосування до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заходів забезпечення кримінального провадження та накладення грошового стягнення, поставлене на обговорення судом, учасники справи поклали на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, встановив наступні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції.
Зважаючи, що обвинувачений своєчасно з`являється на виклики до суду, враховуючи відсутність достатніх даних про наявність з його сторони спроб незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні прокурора, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.
Згідно ст.ст. 139, 140 КПК України якщо свідок, який був у встановленому порядку викликаний, не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття до нього може бути застосовано привід. Рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження судом за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого, або з власної ініціативи. Рішення про здійснення приводу приймається у формі ухвали. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.
Відповідно до ч. 1 ст. 327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
Оскільки свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з`явились до суду без поважних причин та не повідомили суд про причини свого неприбуття, суд вважає за необхідне застосувати до них привід, також застосувати заходи забезпечення кримінального провадження та накласти грошове стягнення.
Частинами 2,3 статті 143 КПК України констатовано, що особа, рішення про здійснення приводу якої прийнято слідчим суддею, судом, зобов`язана прибути до місця виклику в зазначений в ухвалі про здійснення приводу час у супроводі особи, яка виконує ухвалу.
У випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику. Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу, більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У разі неможливості здійснення приводу особа, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, повертає її до суду з письмовим поясненням причин невиконання.
Керуючись ст.ст. 139, 140, 184, 194, 327 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

У судовому засіданні оголосити перерву до 16.12.2022 року о 12 год. 00 хв.

Застосувати привід до свідків:

ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Доручити Відділу поліцейської діяльності №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області здійснити привід свідків у Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області 16.12.2022 р. на 12 год. 00 год.
Застосувати до свідка ОСОБА_6 заходи забезпечення кримінального провадження та накласти грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342,00 грн.

Застосувати до свідка ОСОБА_7 заходи забезпечення кримінального провадження та накласти грошове стягнення у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1342,00 грн.

Копію ухвали направити до Відділу поліцейської діяльності №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області та свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для відома та виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2022.