Провадження №1-кп/748/63/23
Єдиний унікальний № 748/2300/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004807 від 29 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скорінець, Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 13.09.2022 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в присутності :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2022 року, у денний час, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через не замкнені двері, проник до житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав балон пропановий ємністю 50 л, вартість якого відповідно до висновку експерта №1865/22-24 становить 950 грн 00 коп., що належить ОСОБА_5 , чим завдав останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що під час бойових дій жителям забороняли розводити багаття, а йому треба було готувати їжу, а тому 25.03.2022 він пішов до господарства ОСОБА_5 та побачив, що двері у будинок були відчинені, він зайшов у будинок, звідки виніс балон, який переніс до свого господарства. В подальшому балон у нього забрав сусід ОСОБА_6 , який прийшов шукати своє майно. Не оспорював кваліфікацію дій, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, не оспорював обсягу, найменування, кількості та вартості викраденого майна. Також не оспорював, що вчинив крадіжку в умовах воєнного стану. Пояснив, що потерпілому не повідомляв про вчинене, оскільки боявся. Просив суворо не карати.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що 14 березня 2022 року виїхав з с.Скорінець, зачинив на замок всі двері, вікна також були зачинені. Повернувшись 21 липня 2022 року, виявив, що двері у будинок вибиті, вибито вікно, відсутній балон, а також значна кількість речей, з приводу чого він звернувся до поліції. Балон йому повернув дільничний, повідомивши, що забрав у ОСОБА_6 . Пояснив, що обвинуваченого не вибачив, оскільки до цього він вчиняв у нього ряд дрібних крадіжок. У поясненнях не наполягав на суворості покарання. У судових дебатах погодився з думкою прокурора щодо призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Враховуючи те, що у потерпілого відсутні до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру, балон був повернутий, суд вважає за можливе визнати як пом`якшуючу обставину усунення заподіяної шкоди. Також суд визнає як пом`якшуючу обставину вчинення кримінального правопорушення у зв`язку зі збігом тяжких обставин, оскільки ОСОБА_3 вчинив крадіжку балону з метою приготування їжи в умовах бойових дій та відсутності для цього іншої можливості, а органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_3 викрадення балону. При цьому, як встановлено в ході судового розгляду вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 13 вересня 2022 року ОСОБА_3 засуджено за ч.4 ст.185 КК України за викрадення настільної газової двухконфорочної плити та газового редуктору для побутових газових балонів.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше судимим, протягом 2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.175-1, 178 КУпАП, звертався за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення.

Відповідно до висновку Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_3 перебуває на обліку з 21.10.2022, обов`язки, покладені судом виконував, порядку та умов відбування іспитового строку не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, від мешканців села нарікань на його поведінку немає, дільничний офіцер поліції характеризує його з позитивного боку. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень небезпеки для суспільства оцінюється як середній Чернігівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області вважає, що застсосування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, може призвести до його остаточного виправлення.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, що характеризується позитивно, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме шире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, усунення заподіяної шкоди, збіг тяжких обставин, відсутність обставин, що його обтяжують, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до скоєного, обставини вчиненого, суд вважає, що наведені обставини є такими, що істотно знижують суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і вважає, що йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.4 ст. 185 КК України.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті. За цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачене ст. 75 КК України.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Дане кримінальне правопорушення скоєно 25 березня 2022 року, тобто до засудження ОСОБА_3 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2022 року, а тому після призначення покарання за даним вироком належить призначити покарання відповідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням обставин справи та вчинення тотожних кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, те, що ОСОБА_3 є раніше судимим за вчинення тотожного кримінального правопорушення, дане кримінальне правопорушення вчинив до постановлення попереднього вироку, щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою вину, при цьому судом враховується бажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, вартість викраденого майна, з урахуванням досудової доповіді, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, із звільненням його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки в силу встановлених під час його допиту та допиту потерпілого обставин, суд вважає, що ризик вчинення останнім повторного кримінального правопрушення не є високим і він як особа не становить такої небезпеки, що свідчить про його необхідність ізоляції від суспільства. Враховуючи всі встановлені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , спосіб його життя суд приходить до переконання, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства протягом іспитового строку, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і буде відповідати основним засадам та принципам індивідуалізації, обгрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання, та дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення в результаті проведення органами пробації профілактичних заходів. Слід зауважити, що у разі порушення іспитового строку та продовження злочинної діяльності в подальшому ОСОБА_3 понесе відповідне покарання.

У справі маються процесуальні витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в розмірі 755,08 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання в частині речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за дане кримінальне правопорушення із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2022 року призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши, у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 755 грн 08 коп витрат за проведення судової експертизи.

Речовий доказ балон пропановий ємністю 50 л - залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 ..

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1