Справа № 541/957/23
№ провадження 1-кп/541/144/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 01.03.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працює трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва в ТОВ «Батьківщина Нива», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2022 року, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на околиці міста Миргород на березі річки Хорол виявив кущ дикорослої рослини коноплі.

Достовірно знаючи, що виявлена ним рослина коноплі є нарковмісною, маючи намір та бажання, направлені на незаконне придбання, зберігання та виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою незаконного одержання наркотичного засобу та подальшого незаконного використання для власного вживання без мети збуту, порушуючи порядок обігу наркотичних речовин, руками зірвав виявлений кущ рослини коноплі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_5 зазначену рослину коноплі незаконно переніс до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив зберігати в приміщенні гаражу, підвісивши її над стелею, тим самим здійснив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту. В подальшому, ОСОБА_5 здійснив висушування частин стебел конопель з листям, тобто довів до готового для вживання, тим самим здійснив незаконне виготовлення наркотичних засобів без мети збуту.

01 березня 2023 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за добровільною письмовою згодою власника домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні гаражу виявлено та вилучено:

- стебла з елементами листя та суцвіття зеленого кольору, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/117-23/3977-НЗПРАП від 17.03.2023, речовина рослинного походження зеленого кольору, яка складається із листя та верхівок є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою в перерахунку на суху речовину 196,300г.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 196,300г, який згідно Постанови КМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами та доповненнями), віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця І, список №1).

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 22 березня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі строком на один рік. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам його підзахисного.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може

бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків. Потерпілих у кримінальному провадженні не має. Обвинувачений свою вину у скоєнні правопорушення визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи, в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 68 коп.

Речові докази:

- канабіс, загальною масою 196,300 г, переданий до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (квитанція № 275 від 21.03.2023р.) - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1