Справа № 404/6121/22
Номер провадження 1-кп/404/324/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТУПНА ЧАСТИНА

07 листопада 2022 року м. Кропивницький, Україна

Кіровський районний суд м. Кіровограда засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0001879 від 22.07.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоандріївка, Новгородківського району, Кіровоградської області, громадянки України, українки, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, маючої професійно-технічну освіту, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачена ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: представник потерпілого ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та відповідно до змін, внесених Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Так, 04.07.2022 о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась біля будинку №7 к.1 по вул. Євгена Тельнова в м. Кропивницькому з банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , яку вона взяла в останнього у користування, пояснивши, що їй мають перерахувати грошові кошти та мобільним телефоном, який вона взяла у ОСОБА_6 нібито для здійснення телефонного дзвінка.

Розблокувавши вищезазначений мобільний телефон ОСОБА_3 зайшла до мобільного додатку «Приват 24» до якого прив`язані банківські карти потерпілого. Припускаючи, що на рахунках банківських карт можуть знаходитись грошові кошти у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, здійснила переказ грошових коштів у сумі 5000 гривень з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , які належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого, того ж дня о 20 годині 15 хвилин ОСОБА_3 пішла до банкомату, який розташований за адресою: м.Кропивницький, вул. Євгена Тельнова, 2г, де з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зняла грошові кошти у сумі 5000 грн. Викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 5000 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
2.1. Обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та підтвердила обставини їх вчинення викладені в обвинувальному акті. Зокрема зазначила, що 04.07.2022 о 19 годині 50 хвилин вона знаходилась біля будинку №7 к.1 по вул. Євгена Тельнова в м. Кропивницькому з банківською картою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , яку вона взяла в останнього у користування, пояснивши, що їй мають перерахувати грошові кошти та мобільний телефон, який вона взяла у ОСОБА_6 нібито для здійснення телефонного дзвінка. Розблокувавши вищезазначений мобільний телефон вона зайшла до мобільного додатку «Приват 24» до якого прив`язані банківські карти ОСОБА_6 . Припускаючи, що на рахунках банківських карт можуть знаходитись грошові кошти у неї виник намір на їх крадіжку. Тому, вона здійснила переказ грошових коштів у сумі 5000 гривень з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , які належить потерпілому ОСОБА_6 . Після чого, того ж дня о 20 годині 15 хвилин вона пішла до банкомату, який розташований за адресою: м.Кропивницький, вул. Євгена Тельнова, 2г, де з банківської карти АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , зняла грошові кошти у сумі 5000 грн., якими розпорядилася на власний розсуд.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в її обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти. Заявлений потерпілим цивільний позов визнає частково, зокрема частково визнає в частині відшкодування моральної шкоди.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченої є: щире каяття та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом під час судового розгляду не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , та встановлюючи ступінь її вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працевлаштована, на обліку в КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» та в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» не перебуває, раніше не судима.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, пов`язане з позбавленням волі.

Разом з тим, відповідно до ст. 79 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст. 76 КК України і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .
Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, будь-який запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 матеріальної шкоди заподіяної злочином в сумі 5000,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн., підлягає частковому задоволенню, зокрема позовну вимогу про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000,00 гривень, суд визнає обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на вимогах закону, з яких випливає, що шкода, заподіяна злочинними діями обвинуваченої підлягає відшкодуванню останнім.

Однак позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 щодо стягнення моральної шкоди в сумі 10000 гривень підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому суд керуючись принципами виваженості та справедливості, враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, а також зважаючи на особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка є незаміжньою, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає, що співрозмірним понесеним потерпілим ОСОБА_6 моральним та фізичним стражданням буде моральна шкода в розмірі 1000 грн.

Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Визнати ОСОБА_3 винною у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченій не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

В решті позовних вимог заявлених ОСОБА_6 відмовити.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1