Єдиний унікальний номер 341/835/19
Номер провадження 1-кп/341/20/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження, внесене 19 грудня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000675 за обвинуваченням:

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ямниця Тисменицького р-ну, Івано-Франківської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого інженером-енергетиком ТОВ «Альфаенергобуд» та головним енергетиком АПФ «Злак», одруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ;

захисника ОСОБА_4 ;

прокурора ОСОБА_5 ;

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , суд -

встановив:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть особи - потерпілого ОСОБА_7 , при наступних обставинах.

19 грудня 2017 року о 07 годин 25 хвилин, у темну пору доби в умовах недостатньої видимості ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки Mitsubishi Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю близько 55 км/год ділянкою автодороги Н-09 Мукачево - Львів по вул. Міцкевича у м. Бурштині Івано-Франківської обл. в напрямку м. Львова і наближався до нерегульованого пішохідного переходу, який позначений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2. «зебра» та інформаційно-вказівними знаками 5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний перехід". ОСОБА_3 мав можливість завчасно на відстані 122,8 м побачити дорожній знак «Пішохідний перехід» з робочого місця водія автомобіля і відповідно відреагувати на зміну дорожньої обстановки. Крім цього, зустрічною смугою назустріч ОСОБА_3 рухався легковий автомобіль, який через увімкнене яскраве світло фар зменшував видимість дороги та видимість на проїзній частині в ділянці пішохідного переходу. В той час, по нерегульованому пішохідному переході, в напрямку зліва направо, відносно руху автомобіля Mitsubishi Carisma, проїзну частину дороги перетинав пішохід ОСОБА_7 , який відповідно до п. 4.16А ПДР України, мав перевагу в русі. При наближенні до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_7 , водій ОСОБА_3 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості транспортного засобу, щоб постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, не надав перевагу у русі пішоходу, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_3 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

-пункт 1.10., в частині значення термінів: дорожні умови; дорожня обстановка; небезпека для руху;

-підпукти Б, Д пункту 2.3.;

- підпукти А пункту 4.16.;

- пункт 12.1;

- пункт 12.2;

- пункт 12.3;

- пункт 18.1.

У результаті порушення ОСОБА_3 ПДР України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, в м`які тканини голови забійною раною в ділянці голови, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку від яких помер.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_3 повністю визнав свою вину по суті пред`явленого йому обвинувачення, не заперечив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, дав визнавальні показання. В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що 19 грудня 2017 року їхав у справах у м. Львів. Виїхав з с. Ямниця орієнтовно 7 год. Проїжджаючи м. Бурштин, на в`їзді у місто автобус, який рухався попереду нього здійснював лівий поворот і він зменшивши швидкість продовжив рух. На вулиці була темна пора доби до початку ранкових сутінків. Продовжуючи рух автомобіль, що рухався назустріч засліпив його фарами. Після цього, він побачив пішохода який переходив дорогу. Дорогу пішохід переходив в межах пішохідного переходу, однак дорожня розмітка на той час була затерта, знаку не зауважив, оскільки такий був встановлений вдалі від проїжджої частини. Не встиг загальмувати, здійснив наїзд на пішохода. Наїзд відбувся передньою частиною автомобіля. Після наїзду зупинився на обочині. Потерпілий лежав на обочині, лицем до землі, було чути дихання. Тіло розташоване відповідно годинниковій стрілці - 7 година. Одягнутий був у темну одежу. Викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Потерпілого забрала швидка. При документуванні події поліцією, поліцейським зателефонували з лікарні та повідомили про смерть потерпілого.

Визнаний потерпілим у справі - син померлого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, з огляду на проживання в США.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 зазначив, що фактичні обставини справи його довірителем не оспорюються. 14 вересня 2021 року повідомив про закінчення терміну дії договору, укладеного між ним та потерпілим та відсутність правових передумов для подальшої участі у розгляді справи.

В силу статті 325 КПК України, враховуючи за можливе за відсутності потерпілого, представника потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, судом ухвалено провести судовий розгляд без таких.

Окрім визнання вини обвинуваченим, вина останнього доводиться зібраними по справі доказами, зокрема:

-показаннями свідка ОСОБА_10 за змістом яких декілька років тому зранку її чоловік ОСОБА_11 автомобілем віз її на роботу до приміщення Бурштинської міської ради. На вулиці була темна пора доби, мряка, вуличного освітлення не було. Попереду рухався автомобіль. На зустріч також рухались автомобілі з увімкненими фарами. Сиділа на задньому сидінні. Побачила на дорозі рукавицю і як автомобіль темного кольору, що рухався попереду з`їхав на обочину. Зрозуміла, що трапилась пригода. Проїхавши далі, вони автомобілем також з`їхали на обочину. Вона підійшла до місця події, побачила чоловіка, який лежав на обочині лицем до землі на її оцінку без ознак життя. Повідомила телефоном про пригоду швидку медичну допомогу та поліцію;

-показаннями свідка ОСОБА_11 за змістом яких декілька років тому зранку автомобілем віз дружину ОСОБА_10 на роботу до приміщення Бурштинської міської ради. На вулиці була темна пора доби, мряка, вуличного освітлення не було. Попереду рухався автомобіль темного кольору. На зустріч також рухались автомобілі з увімкненими фарами. Побачив на дорозі рукавицю і як автомобіль темного кольору, що рухався попереду з`їхав на обочину. Зрозумів, що трапилась пригода. З автомобіля не виходив, потерпілого не бачив;

-протоколом огляду місця події від 19 грудня 2017 року, схемою додатком до нього та фототаблицями до протоколу огляду місця події. Місцем огляду є місце ДТП. При огляді зафіксовано місцезнаходження автомобіля Mitsubishi Carisma після ДТП, його елементів, одежі та взуття потерпілого, плям крові на узбіччі. Розташування зазначених речей, інших елементів є відповідним показанням обвинуваченого, свідків;

-протоколом огляду місця події від 19 грудня 2017 року. Місцем огляду є палата інтенсивної терапії реанімаційного відділення КЗ «Бурштинська ЦМЛ». Оглянуто труп - тіло ОСОБА_7 , зафіксовано стан тіла, видимі тілесні ушкодження;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18 березня 2019 року, в ході яких відтворено обставини події, здобуті вихідні дані для проведення експертиз;

-висновком експерта від 17 квітня 2019 року, наданого в межах проведеної інженерно-транспортної експертизи «Дослідження обставин та механізму ДТП», згідно якого причиною настання дорожньо-транспортної пригоди були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія ОСОБА_3 вимогам пунктів 12.1 та 18.1 ПДР України;

-висновком експерта від 24 січня 2018 року, наданого в межах проведеної інженерно-транспортної експертизи, згідно якого наїзд автомобілем Mitsubishi Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_7 відбувся на смузі руху по напрямку до м. Львова;

-висновком судово-медичного експерта від 06 лютого 2018 року, наданого в межах проведеної експертизи одягу ОСОБА_7 , за змістом якого мало місце зіткнення автомобіля з потерпілим, коли останній перебував у вертикальному положенні і був обернутий до авто правою бічною стороною тіла;

-висновком судово-медичного експерта від 31 січня 2018 року, наданого в межах проведеної судово-медичної експертизи, за змістом якого смерть ОСОБА_7 настала від закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку, в м`які тканини голови забійною раною в ділянці голови, яка ускладнилася набряком та набуханням головного мозку;

-довідкою Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, за змістом якої за результатами проведеного дослідження крові ОСОБА_3 етиловий спирт не виявлено.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у інкримінованому йому діянні повністю, а його дії слід кваліфікувати за частиною другою статті 286 КК України, так як він будучи особою яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до статті 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, не судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку в частині. Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України - не встановлені.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та призначити покарання в межах частини статті за якою кваліфіковане діяння у виді позбавлення волі. Звільнити від призначеного покарання з випробуванням та визначити відповідні обов`язки. Призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на допущення ОСОБА_3 після вчинення кримінального правопорушення інших порушені ПДР, за що останній притягався до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_8 у поданій заяві просив визначити ОСОБА_3 масимально можливе покарання, визначене санкцією частини статті.

Обвинувачений, захисник в судовому засіданні погодились з позицією сторони обвинувачення щодо призначення покарання у виді позбавлення волі та звільнення від призначеного покарання з випробуванням, визначення відповідних обов`язків. Просили не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки робота ОСОБА_3 пов`язана з керуванням автомобілем. Призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами зумовить втрату роботи, заробітку.

Івано-Франківським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області складено досудову доповідь, за змістом якої визначено низьку ймовірність вчинення ОСОБА_3 повторного правопорушення. Виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного та враховуючи позицію сторін кримінального провадження суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано діяння у виді позбавлення волі.

Застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе, за умови врахування тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, що вказує про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи відношення ОСОБА_3 до вчиненого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення такого можливі без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, яке санкцією частини статті не визначене як обов`язкове, суд враховує наступне.

ОСОБА_3 працює інженером-енергетиком ТОВ «Альфаенергобуд» та головним енергетиком АПФ «Злак». За змістом характеристики ОСОБА_3 як працівника, наданої АПФ «Злак», з огляду на розміщення об`єктів Товариства у різних місцевостях, необхідності оперативного ремонту енергетичного устаткування з метою забезпечення об`єктів електроенергією ОСОБА_3 надано в користування автомобіль.

Враховуючи те, що робота ОСОБА_3 пов`язана з керуванням автомобілем, попереджуючи можливе погіршення умов для отримання ОСОБА_3 заробітку, суд вважає за недоцільне за зазначених обставин застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до статті 100 КПК України та про процесуальні витрати відповідно до статті 126 КПК України.

У справі представником потерпілого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 200 000 грн., стягнення витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник покликається на те, що вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 завдав потерпілому моральну шкоду яка полягає в душевних стражданнях спричинених втратою батька.

В судове засідання потерпілий - цивільний позивач ОСОБА_8 не з`являвся. Таким скеровано заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просить такий задовольнити, розгляд справи провести без його участі.

Представник потерпілого - цивільного позивача - адвокат ОСОБА_6 повідомив про закінчення терміну дії договору, укладеного між ним та потерпілим - цивільним позивачем ОСОБА_8 та відсутність правових передумов для подальшої участі у розгляді справи.

Відповідач ОСОБА_3 по суті вимог надав пояснення, за змістом яких на похороні потерпілого ОСОБА_7 обговорював питання відшкодування завданих збитків з сином померлого - ОСОБА_8 . Такий зазначив, що не потребує жодного відшкодування. Після подачі представником потерпілого цивільного позову, на стадії судового провадження на банківський рахунок, зазначений у позовній заяві ним перераховано потерпілому 15 000 грн. Пробував зв`язатись з потерпілим з використання месенджерів, обговорити питання відшкодування збитку, отримати підтвердження надходження коштів. Потерпілий на контакт не вийшов, заблокував можливість зв`язку з ним.

Захисник в судовому засіданні зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у СК «ПЕРША». Відповідно, цивільно-правову відповідальність за дії ОСОБА_3 в частині несе страхова компанія.

Заслухавши пояснення учасників провадження, суд приймаючи рішення в частині цивільного позову, враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року ухваленій у справі № 755/18006/15-ц викладено висновок за яким відповідно до статті 3 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.»

Судом встановлено, що відповідно до страхового поліса серії АК № 58860402 страховиком відповідача на момент вчинення ДТП була СК «Перша». Позов предявлений лише до обвинуваченого ОСОБА_3 СК «Перша», а саме особа на яку покладено обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування до участі у справі не залучена.

При вирішенні цивільного позову, у даному випадку, при доведенні факту моральних страждань та заподіянні моральної шкоди, суду слід визначити розмір моральної шкоди та прийняти рішення щодо стягнення такої з заподіювача шкоди та особи на яку покладено обов`язок з відшкодування шкоди, враховуючи межі відповідальності. Не залучення до участі у справі учасником (відповідачем, третьою особою) СК «Перша», обов`язок якої слід визначити, унеможливлює прийняття рішення по суті позовних вимог. Відтак, цивільний позов про стягнення моральної шкоди слід залишити без розгляду, що не позбавить права потерпілого - цивільного позивача звернутись з таким в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строк 3 (три) роки, з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом 2 (двох) річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Відповідно до статті 165 КВК України, іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 2 717 (дві тисячі сімсот сімнадцять) грн. в дохід держави.

Речові докази:

- шапку, куртку, штани спортивні, кросівки, рукавиці - повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Цивільний позов поданий представником - адвокатом ОСОБА_6 в інтересах довірителя ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, вирішення питання розподілу судових витрат

-залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1