Справа № 577/3569/22
Провадження № 1-кп/577/370/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
голо вуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
українця, громадянина України, уродженця с. Болотівка
Буринського району, Сумської області,
з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого,
має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 263 від 26.09.2022, у ОСОБА_6 на час госпіталізації у відділення, виявлено: рана в ділянці чола. Знаходилась на стаціонарном у лікуванні у КНП КМР КЦРЛ відділення 78 з 28.08.2022 по 15.09.2022 з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку, перелом передньої та задньої стінки лобного синуса зліва з переходом на основу на рівні ПЧЯ. Забійна рана лобної ділянки. Згідно КТ: КТ-ознаки перелому передньої та задньої стінок лобного синусу ліворуч з переходом на основу черепу на рівні ПЧЯ (решітчаста пластинка ліворуч); невиражені ознаки гемо синусу лобного синусу та етноідальних комірок ліворуч. Забій м`яких тканин лобної області ліворуч.
За ступенем тяжкості зазначені ушкодження по небезпечності для життя, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
19.3. У разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
Водій ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на грунтову насип та допущенню ним порушення вимог п. 12.2, 19.3 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Дії водія ОСОБА_4 по порушенню Правил дорожнього руху умисні, форма вини до наслідків, що настали необережна (злочинна самовпевненість).
Законний представник потерпілої ОСОБА_7 прохала призначити найм`якше покарання, оскільки її чоловік ОСОБА_4 фактично себе покарав, бо, з його вини, в ДТП постраждала їхня неповнолітня донька. ОСОБА_4 повністю відшкодував витрати на лікування. Окрім неповнолітньої ОСОБА_8 , на утриманні чоловіка фактично перебуває і її син ОСОБА_9 , 2012 р.н. Просить суд не позбавляти ОСОБА_4 права керування транспортними засобами, оскільки використовуючи авто чоловік утримує їхню сім`ю. Зокрема, ОСОБА_4 здійснює доставки товарів на авто, перевозить будівельні матеріали щоб самостійно виконувати ремонтні роботи в квартирах.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Зокрема, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого судового розгляду
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) з якого вбачається, що, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , 2012 року народження та ОСОБА_6 , 2016 року народження, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання в Класичному фаховому коледжі СумДу. За станом здоров`я знятий з військового обліку в (гр. ІІ ст.57 «а», 64 «в» Наказ МОУ №402 від 2008); має хронічний гнійний синусит. Остеохондроз поперекового відділу хребта, псоріаз звичайний, розповсюджений, стадія загострення.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно вимог ст. 67 КК України є скоєння злочину щодо малолітньої дитини.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяних збитків.
Суд також враховує думку законного представника потерпілої ОСОБА_5 , яка прохала призначити якнайм`якше покарання обвинуваченому та не позбавляти його права керування транспортними засобами.
Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським міськрайонним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на особу обов`язків: не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом пробації.
Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, що передбачені п.1,2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України. Крім того суд вважає можливим не позбавляти обвинуваченого права керувати транспортними засобами, враховуючи його посткримінальну поведінку, яка свідчить, що його розкаяння є щирим, а також приймаючи до уваги, що обвинувачений використовує автомобіль для отримання доходів в інтересах сім`ї, зокрема утримання двох неповнолітніх дітей.
Саме таке покарання буде необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів та буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обраний не був.
Цивільний позов не заявлено
Процесуальні витрати, що становлять вартість проведених авто-технічних експертиз та експертизи технічного стану транспортних засобів на загальну суму 8000 грн відшкодовано ОСОБА_4 .
Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. 3) не виїжджати за межі України, без погодження з уповноваженим органом пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1