Справа № 727/6827/22
Провадження № 1-кп/727/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

за участю захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження № 0000429 від 14.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходиться кримінальне провадження № 0000429 від 14.05.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

10 листопада 2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було задоволено клопотання прокурора та винесено ухвалу про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_4 в підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 01 грудня 2022 року. Проте, зазначена ухвала суду уповноваженими службовими особами Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області не виконана та згідно з рапортом лейтенанта поліції ПОГ СВзГВП Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 01 грудня 2022 року, забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_4 не представляється за можливе, оскільки за місцем проживання та реєстрації останній відсутній та зі слів дружини ОСОБА_7 він перебуває у Дніпропетровській області протягом тривалого часу та за наявними у неї мобільними номерами не виходить на зв`язок та не повідомляє про місце свого знаходження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.12.2022 було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зупинено судове провадження до розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.01.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.03.2023 з правом внесення застави відповідно до ст. 182 КПК України.

Вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наявності наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від суду, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачене кримінальне покарання у виді безальтернативного позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що в сукупності дає підстави вважати, що останній враховую тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від суду, не з`являтися в судові засідання; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У ході досудового розслідування з приводу обставин кримінального провадження допитано низку осіб, які ще не допитані під час судового розгляду даного кримінального провадження. У разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений, який обізнаний про коло та осіб, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином матиме реальну можливість на них (свідків) вплинути з метою, серед іншого, зміни показань про обставини провадження під час судового розгляду; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_4 допускає невиконання процесуальних обов`язків обвинуваченого щодо явки за викликами до суду, чим перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно з вимогою УІАП ГУНП в Чернівецькій області ДІП Національної поліції України ОСОБА_4 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

За наведених підстав ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та відомості що характеризують його особу, в сукупності свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає за доцільне застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді гримання під вартою з правом внесення застави відповідно до ст. 182 КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмове клопотання про слухання кримінального провадження у його відсутність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти заявленого прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив суд не застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та захисника, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, суддя погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку судді, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду та впливати на свідків, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину.

Крім того, ризик переховування від суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, тому може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення або відтягнення часу притягнення його до відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків та інших осіб, в даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично проживає, де проживають свідки, знає їх фактичне місце проживання, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає його також обґрунтованим стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за умисні корисливі кримінальні правопорушення проти власності (ч.1, ч.2, ч.3 ст.185 КК України), судимості за які у встановленому законом порядку не знято та не погашено. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень проти власності та офіційно не працевлаштований. Зазначена обставина свідчить про наявність достатньої підстави вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто те, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 визначити розмір застави у 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 53680грн. 00 коп., яку обвинувачений має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти та на нього можуть бути покладені обов`язки, перелічені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави. На переконання судді застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 331, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» терміном до 22 травня 2023 року.

Визначити розмір застави - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три шістсот вісімдесят) гривень, достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України. Вказаний розмір застави обвинувачений або заставодавець мають право внести на відповідний рахунок у будь-який момент.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти прибувати до суду за кожною вимогою та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 строком на два місяці з моменту звільнення з-під варти наступні обов`язки:

1) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

2) не відлучатися за межі с. Кам`янка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області без дозволу суду;

3) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена особа, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. В такому випадку суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої особи запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали направити для відома та виконання начальникам Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області та командиру роти конвойної служби ГУНП в Хмельницькій області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1