Номер провадження: 11-кп/813/1720/22
Справа № 522/6731/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження від 17.09.2020 року за № 0001025 за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року, стосовно,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Одеса, громадянки Україна, яка має вищу освіту, не працює, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою суду першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої та у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про витребування документів; клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту, заперечення на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року, скаргу на постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2020 року та постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 09.02.2021 року, скаргу на доручення слідчого від 27.05.2020 року залишено без розгляду; задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 та закрито кримінальне провадження №0001025 від 17.09.2020 року, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування, передбачених ст.219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд послався на те, що злочин у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_10 не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001025 від 17.09.2020 рокунадійшов до суду першої інстанції 13.04.2021 року, тобто за межами строку досудового розслідування, визначеного положеннями ст. 219 КПК України, який сплинув 24.11.2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на незаконність ухвали, просить її скасувати, а обвинувальний акт направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Прокурор посилається на те, що в даному кримінальному провадженні прокурором було дотримано строк звернення з обвинувальним актом, оскільки в даному кримінальному провадженні строки рахуються за загальними правилами, визначеними КПК України, а не за правила строків, які обраховуються із моменту повідомлення про підозру ОСОБА_12 , які стосуються кримінальних проваджень, в якій особі повідомлено про підозру. За таких обставин, на думку прокурора, в даному провадженні рахуються загальні строки досудового розслідування, тобто з моменту внесення відомостей до ЄРДР в первісному кримінальному провадженні.

До початку судового розгляду захисником подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій зазначається, що з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_12 у первісному кримінальному провадженні №0000386 від 05.05.2018 року рахуються строки закінчення досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру, а тому твердження прокурора про рахування загальних строків з моменту внесення відомостей до ЄРДР (яке було початково «фактовим») є декларативним. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинувачену та їх захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; потерпілу та її представника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

За приписами ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з частиною 2 статті 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, то відповідно до ч.1 ст.294 КПК, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Так, з матеріалів провадження слідує, що 05.05.2018 року до ЄРДР за номером 0000386 були внесені відомості про кримінальне провадження, за ознаками ч.4 ст.190 КК України за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 в особливо великих розмірах.

Тобто, злочин, за фактом якого відомості до ЄРДР внесені за № 0000386 є особливо тяжким злочином, з огляду на що загальний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до дня повідомлення особі про підозру, відповідно до положень п.2 ч.2 ст.219 КПК становить вісімнадцять місяців, а саме до 05.11.2019 року.

Ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року та 29 квітня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 за ч.4 ст.190 КК України продовжувався, в останнє до 05 листопада 2020 року.

22.05.2020 року в кримінальному провадженні №0000386 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

При цьому, суд першої інстанції послався на те, що з огляду на повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вказаному кримінальному провадженні у відповідності до положень п.4 ч.3 ст.219 КПК досудове розслідування у ньому мало бути закінчене 22.07.2020 року.

Проте, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2020 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000386 продовжено до 4 місяців, тобто до 22.09.2020 року та 21.09.2020 року прокурором складено та затверджено обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 .

Водночас, кримінальне провадження №0001025 постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 виділено 17.09.2020 року з кримінального провадження №0000386 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

За висновками суду першої інстанції кінцевим строком досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001025, у випадку відсутності ухвал слідчого судді про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000386 є саме 22.09.2020 року.

В свою чергу, постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 18.09.2020 року, кримінальне провадження №0001025 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину, та суд першої інстанції зазначив, що на час винесення постанови про закриття кримінального провадження №0001025, до спливу строків досудового розслідування кримінального провадження №0001025 залишалось 4 дні.

При цьому, постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 20.11.2020 року вище вказану постанову від 18.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0001025 скасовано, та як зазначив суд першої інстанції, з 20.11.2020 року строки досудового розслідування кримінального провадження №0001025 продовжили свій перебіг та досудове розслідування кримінального провадження №0001025 мало бути закінчене до 24.11.2020 року, включно. Однак, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування 24.11.2020 року, процесуальні рішення та процесуальні дії, які приймались у вказаному кримінальному провадженні, на думку суду першої інстанції, вчинялись поза межами строку досудового розслідування.

Однак, апеляційний суд не погоджується з такими висновками місцевого суду та вважає доводи апеляційної скарги прокурора слушними.

При цьому, колегія суддів погоджується із посиланнями в запереченнях захисника ОСОБА_9 про те, що діючий КПК не містить конкретної вказівки про те, які строки застосовуються до виділеного кримінального провадження де особі не повідомлено про підозру, з кримінального провадження, в якому таке повідомлення має місце.

Проте, аналізуючи ч.7 ст.217 КПК, згідно з якою днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали не містить прив`язки до повідомлення особі про підозру.

При цьому, повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, з якого в подальшому було виділене інше кримінальне провадження не відносно особи, а за ознаками вчинення кримінального правопорушення, на думку апеляційного суду не може прирівнюватись до кримінального провадження, в якому такій особі повідомлено про підозру щодо обчислення в ньому спеціальних строків.

Більш того, КПК вказує на наявність як загальних строків досудового розслідування кримінального провадження, в якому особі не повідомлено про підозру і визначає такі строки відповідно до положень ч.2 ст.219 КПК, а також порядок неодноразово продовження таких строків до моменту повідомлення особі про підозру слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу. Також регламентовано процесуальним законом спеціальні строки досудового розслідування після повідомлення про підозру особі відповідно до ч.3 ст.219 КПК та порядок продовження таких строків відповідно до положень ч.4 ст.219 КПК.

Тобто, в КПК наявне розмежування загальних та спеціальних строків досудового розслідування та виділення з кримінального провадження іншого провадження, в якому особі не було повідомлено про підозру не вказує на те, що строки в цьому проваджені повинні прирівнюватись до спеціальних строків досудового розслідування, та на переконання апеляційного суду в такому випадку діють саме загальні строки досудового розслідування, а спеціальні строки застосовуються стосовно особи, якій повідомлено про підозру у провадженні з якого виділено інше, або у разі повідомлення про підозру у виділеному провадженні.

При цьому, цілком нелогічним видається та обставина, що у разі повідомлення про підозру особі у провадженні, з якого виділено інше кримінальне провадження, застосування спеціальних строків досудового розслідування та необхідність завершення такого досудового розслідування відповідно до його спеціальних строків. Тобто, за логікою суду першої інстанції, досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні мало б бути завершено моментом направлення обвинувального акту щодо ОСОБА_12 до суду, що не відповідає положенням процесуального закону, зокрема завданням цього закону, оскільки у виділеному кримінальному проваджені (де особі не повідомлено про підозру) може виникнути необхідність у проведені низки слідчих (розшукових) дій, встановлення особи, а іноді і не однієї та вказані часові обмеження жодним чином не забезпечують право сторони обвинувачення на дотримання законності щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Розглядаючи з іншого боку вказані обстави, припустивши, що строк у виділеному кримінальному провадженні (в якому особі не повідомлено про підозру) із кримінального провадження (в якому особі повідомлено про підозру) і останнє буде спрямоване до суду з обвинувальним актом, а у виділеному кримінальному провадженні виникає необхідність у проведенні слідчих дій, то в цьому разі, яку норму Закону слід застосовувати щодо продовження строків досудового розслідування у вказаному провадженні. Цілком логічним є те, що в даному випадку потрібно застосовувати положення ч. 1 ст.294 КПК, оскільки особі не повідомлено про підозру, однак приймаючи за основу висновки суду першої інстанції та заперечення захисника, то до такого провадження мають застосовуватись спеціальні строки досудового розслідування, передбачені ч.4 ст.219 КПК, що не відповідає положенням процесуального закону, оскільки в цьому провадженні особі про підозру не повідомлялось. Така норма може бути застосовано лише в тому випадку, колі у виділеному провадженні за ознаками вчинення злочину, в подальшому особі повідомлено про підозру та виникає необхідність у продовженні строків досудового розслідування, але вже спеціальних, та стосовно цієї особи загальні строки втрачають свою силу.

Такої правової позиції притримується і Верховний Суд у своїй постанові від 14.09.2021 року (справа № 264/7347/20), в якій Суд звернув увагу на те, що факт виділення з кримінального провадження в окреме провадження матеріалів щодо частини кримінальних правопорушень, які знайшли окрему кримінально-правову кваліфікацію і повідомлення про підозру у їх вчиненні не впливає на обчислення процесуального строку досудового розслідування за фактом вчинення того кримінального правопорушення, в якому повідомлення про підозру не здійснювалося.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що у даному випадку, після виділення з кримінального провадження №0000386, в якому загальний строк досудового розслідування був продовжений до 05.11.2020 року, продовжує діяти у виділеному кримінальному провадженні №0001025, яке виділене за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та до якого також застосовуються загальні строки продовження досудового розслідування.

Як зазначено вище, загальний строк у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000386 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, закінчувався 05.11.2019 року, та у зв`язку з продовження цього строку на підставі ухвал слідчих суддів Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2019 року та 29.04.2020 року, останній був продовжений до 05.11.2020 року

Кримінальне провадження №0001025 постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 виділено 17.09.2020 року з кримінального провадження №0000386, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 18.09.2020 року, кримінальне провадження №0001025 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину.

Таким чином, слід констатувати, що загального строку у вказаному кримінальному провадженні, в якому особі не було повідомлено про підозру залишилось 48 днів.

День закриття кримінального провадження, згідно з ч.1 ст.219 КПК не входить до строку досудового розслідування.

Постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 20.11.2020 року постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 18.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0001025 скасовано.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 04.01.2021 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Тобто, у вказаному кримінальному провадженні відновились загальні строки досудового розслідування, які за час його проведення склали 45 днів, та на момент постановлення слідчим рішення про закриття кримінального провадження загального строку залишилось 3 дні.

В подальшому, постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 09.02.2021 року скасовано постанову старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 від 04.01.2021 про закриття кримінального провадження №0001025.

Того ж дня, за клопотанням слідчого, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року продовжено загальний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001025 до трьох місяців, тобто до 11.05.2021 року.

25.02.2021 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та з цього моменту почали свій відлік спеціальні строки досудового розслідування, передбачені п.4 ч.3 ст.219 КПК, тобто два місяці з дня повідомлення особі про підозру.

В цьому випадку строк досудового розслідування спливав 25.04.2021 року.

26.03.2021 року стороною обвинувачення виконано вимоги ст.290 КПК та 26.03.2021 року надано доступ стороні захисту до матеріалів досудового розслідування, та ознайомлення відбувалось до 30.03.2021 року.

З огляду на зміни, внесені до ч.5 ст.219 КПК, згідно з якою день повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування включаються до строків досудового розслідування, то такого строку до складення обвинувального акту сплило 1 місяць та 1 день.
13.04.2021 року (відповідно до штампу вхідної пошти №42101/21) обвинувальний акт стосовно ОСОБА_10 надійшов до суду першої інстанції.

Водночас згідно положень ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування завершується до дня звернення до суду з обвинувальним актом, а не днем його складання, тобто з 30.03.2021 року (з моменту складення та затвердження обвинувального акту прокурором) до 13.04.2021 року строк досудового розслідування продовжував свій відлік та складав 14 днів.

Враховуючи наведено, апеляційний суд вважає, що прокурором не було порушено вимоги ст.219 КПК України, та обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 був направлений до суду в межах строків, визначених процесуальним законом.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника стосовно необхідності включення до загальних строків досудового розслідування, строків від закриття провадження до скасування постанови про закриття провадження, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Посилання захисника на те, що у кримінальному провадженні № 0001025 закриття кримінального провадження по суті було зупиненням є також необґрунтованими, оскільки діючим КПК передбачені обставини як закриття провадження слідчим та повноваження прокурора щодо скасування цього рішення, а також зупинення досудового розслідування, що є іншим процесуальним рішенням.

При цьому, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, не включається у строки, передбачені ст.219 КПК.

Водночас, з огляду на внесення змін до абз.2 ч.5 ст.219 КПК Законом України від 14 квітня 2022 року №2201-IX, який набрав чинності 01.05.2022 року, лише у випадку скасування слідчим суддею постанови про зупинення кримінального провадження, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею, крім випадків винесення такої постанови у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

За наведених обставин висновки суду першої інстанції про те, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001025 завершились 24.11.2020 року та щодо наявності підстав закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК, є необґрунтованими, а тому оскаржену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК, які були допущені судом першої інстанції, та які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.
Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.
Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК.
Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.07.2022 року, якою кримінальне провадження №0001025 від 17.09.2020 року, стосовно ОСОБА_10 за ч.4 ст.190 КК України, закрито на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3