Справа № 308/8100/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/501/21, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про визнання безпідставним та скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №30000057 внесеному 16.01.2021 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ч. 2 ст. 398 КК України.

З матеріалів судового провадження убачається, що адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою, у якій просить слідчого суддю скасувати наявні у матеріалах кримінального провадження №30000057 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 16.01.2021, повідомлення про підозру його довірителю ОСОБА_6 від 26.02.2021 та від 04.06.2021. Вважає вказані повідомлення про підозру безпідставними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки під час їх винесення було порушено норми кримінального процесуального права. В обґрунтування доводів адвокат ОСОБА_5 зазначає, що існують підстави для скасування повідомлення про підозру. Так, у матеріалах кримінального провадження наявні два повідомлення про підозру, що не передбачено КПК України; у матеріалах кримінального провадження відсутні докази вини ОСОБА_6 ; під час досудового розслідування слідчим залишилися невирішеними ряд клопотань сторони захисту, крім цього слідчим порушено строки досудового розслідування, незаконно оголошено розшук підозрюваного; обвинувальний акт надіслано до суду з порушенням строків; повідомлення про підозру вручено ОСОБА_6 неналежним суб`єктом, з порушенням положень КПК України; між ОСОБА_6 та керівником Закарпатської обласної прокуратури наявний конфлікт інтересів, що перешкоджало останньому підписати підозру. Окрім того, посилається на те, що висновок судово-медичної експертизи, який слугував однією з підстав для висунення підозри є необ`єктивним. На підставі наведеного, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 26.02.2021 та повідомлення про підозру від 04.06.2021 за ч. 2 ст. 398 КК України у кримінальному провадженні №0000057 внесеного 16.01.2021 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 398 КК України.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000057 внесеному 16.01.2021 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України. За результатами зібраних у цьому кримінальному провадженні доказів, 04.06.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, тобто в умисному заподіянні представнику особи легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. При цьому, слідчий суддя визнав, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення прокурором були дотримані вимоги ст. ст. 278, 481 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх та належних доказів, які давали можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_6 причетний до вчинення передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України кримінального правопорушення. Доводи захисника та підозрюваного про порушення порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, оскільки таке мало вручатись безпосередньо керівником Закарпатської обласної прокуратури, слідчий суддя зазначив, що повідомлення про підозру від 26.02.2021 де-факто та де-юре не існує, отже відсутній предмет розгляду заявленої скарги в цій частині, а повідомлення про підозру від 04.06.2021 вручено належним суб`єктом, у відповідності до норм, які передбачені ч. 2 ст. 481 КПК України, що підтверджується зокрема текстом повідомлення про підозру та дослідженим судом відеозаписом вручення (оголошення) підозрюваному повідомлення про підозру. Доводи ж заявників про те, що між ОСОБА_6 та керівником Закарпатської обласної прокуратури наявний конфлікт інтересів, і з цього приводу порушено кримінальне провадження, на думку слідчого судді, не можуть бути підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки саме лише внесення відомостей до ЄРДР не підтверджує той чи інший факт чи обставини. Слідчий суддя в ухвалі також вказав, що доводи заявників, які стосуються розгляду клопотань, порушення строків досудового розслідування та строків надіслання до суду обвинувального акту, підлягають вирішенню судом під час проведення підготовчого судового засідання, тому такі відхиляються, оскільки такі не можуть бути предметом розгляду цієї скарги. З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримані приписи ст. ст. 276-278,481 КПК України, а тому подана скарга задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Стверджує, що слідчий суддя не дослідив низку обставин, які, на думку апелянта, є важливими для правильного вирішення поданої ним скарги. Зазначає, що слідчий суддя не пояснив якими нормами КПК України передбачено писати та вручати два повідомлення про підозру в одному і тому ж кримінальному провадженні. Стверджує що слідчим суддею порушені вимоги чинного законодавства, оскільки не взято до уваги той факт, що слідчий ОСОБА_7 незаконно і протиправно перешкоджав адвокатській роботі та порушив вимоги ст. 295 КПК України, а також конституційні права та свободи ОСОБА_6 . Апелянт зазначає, що ним детально доведено помилкові висновки слідчого судді та допущені ним порушення норм матеріального та процесуального права, відтак просить задовольнити вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги, що: прокурор, підозрюваний та захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного, у зв`язку з чим, явка підозрюваного та захисника не визнавалась обов`язковою; адвокат ОСОБА_5 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі; апеляційна скарга вже тривалий час перебуває у провадженні апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 398 КК України настає за умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, яку подав адвокат ОСОБА_5 про незаконність та необґрунтованість судового рішення, колегія суддів бере до уваги положення ст. 276 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Окрім того, колегія суддів бере до уваги і висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства».

Апеляційний суд також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали судового провадження у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначені вище приписи ст. ст. 276, 277 КПК України, Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і рішень Європейського суду з прав людини, постановлених у справах проти України, та в інших справах, були взяті до уваги слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ; постановлено судове рішення, яке з огляду на норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Так, з матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя, приймаючи судове рішення, дав належну оцінку тим фактам, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_6 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення прокурором були дотримані вимоги ст.ст. 278, 481 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку про те, що ОСОБА_6 мав відношення до подій, які могли свідчити про імовірне вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України. При цьому апеляційний суд бере до уваги те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, містить зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі час і місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру.

Разом із тим, знайшов своє підтвердження і висновок слідчого судді, яким відхилено доводи захисника та підозрюваного про порушення порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, оскільки таке мало вручатись безпосередньо керівником Закарпатської обласної прокуратури.

При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обгрунтовано взяв до уваги те, що повідомлення про підозру від 26.02.2021 де-факто та де-юре не існує, отже відсутній предмет розгляду заявленої скарги в цій частині, а повідомлення про підозру від 04.06.2021 вручено належним суб`єктом, відповідно до норм, які передбачені ч. 2 ст. 481 КПК України, що підтверджується зокрема текстом повідомлення про підозру та дослідженим у судовому засіданні відеозаписом вручення (оголошення) підозрюваному повідомлення про підозру.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку доводам скаржників про те, що між ОСОБА_6 та керівником Закарпатської обласної прокуратури наявний конфлікт інтересів, і з цього приводу порушено кримінальне провадження, визнавши їх такими, що не можуть бути підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки саме лише внесення відомостей в ЄРДР не підтверджує той чи інший факт чи обставини.

Окрім цього, обґрунтованим колегія суддів визнає і висновок слідчого судді про те, що доводи скаржників, які стосуються розгляду клопотань, порушення строків досудового розслідування та строків надіслання до суду обвинувального акту, підлягають вирішенню судом під час проведення підготовчого судового засідання, відтак такі не можуть бути предметом розгляду даної скарги.

Тому, апеляційний суд доходить висновку про те, що захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 , не доведено, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, не наведено даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо можливої причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, а також не доведено, що при врученні повідомлення про підозру органом досудового розслідування допущено суттєві порушення вимог КПК України, які могли б слугувати підставою для її скасування. Указаний висновок слідчого судді не спростовано і доводами апеляційної скарги.

Із урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 про скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру, визнавши, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України, є законним, вмотивованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, вручено відповідно до вимог КПК України, а у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановлено.

Колегія суддів також вважає, що викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини із посиланням на відповідні докази, на даному етапі кримінального провадження дають обґрунтовані підстави вважати про можливу причетність ОСОБА_6 до умисного заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги.

Зазначене також свідчить про те, що викладені у судовому рішенні висновки про доведеність підозри, узгоджуються з вимогами закону та зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені слідчим суддею, і якими, на переконання апеляційного суду, на цьому етапі досудового розслідування підтверджується підозра ОСОБА_6 .

Приймаючи судове рішення колегія суддів бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, і жоден доказ не має наперед встановленої сили, у тому числі не вправі оцінювати докази на предмет їх допустимості.

З огляду на вищенаведені обставини, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 про те, що слідчий суддя не дослідив низку обставин, які, на думку апелянта, є важливими для правильного вирішення поданої ним скарги, і що ним детально доведено помилкові висновки слідчого судді та допущені ним порушення норм матеріального та процесуального права, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із урахуванням наведеного вище, як безпідставні і такі, що не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не пояснив якими нормами КПК України передбачено писати та вручати два повідомлення про підозру в одному і тому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею порушені вимоги чинного законодавства, оскільки не взяв до уваги той факт, що слідчий ОСОБА_7 незаконно і протиправно перешкоджав адвокатській роботі та порушив вимоги ст. 295 КПК України, а також конституційні права та свободи ОСОБА_6 , апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків слідчого судді, а також не дають підстав для скасування повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Тому, проаналізувавши доводи скарги та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що наведені стороною захисту обставини не є підставами для скасування ухвали свідчого судді та задоволення скарги, оскільки не свідчать про незаконність чи необґрунтованість (в розумінні меж її доведеності на даному етапі досудового розслідування) повідомлення про підозру.

Також апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги, обґрунтовано взяв до уваги те, що винуватість особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення доводиться, і відповідно, встановлюється, в ході судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції.

Між тим, колегія суддів вважає, що слідчий та прокурор обґрунтовано дійшли висновку про наявність фактичних обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та обґрунтовано прийняли процесуальне рішення, яке оскаржується; у сторони обвинувачення наявні достатні докази, у підтвердження підозри, а наведені стороною захисту доводи не свідчать про те, що зібрані у кримінальному провадженні докази здобуті внаслідок істотного порушення прав та свобод ОСОБА_6 , або внаслідок порушення його права на захист.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею при розгляді скарги, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , дотримані вимоги КПК України, взяті до уваги положення Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, постановлені у справах проти України, та в інших справах, положення КК України й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми процесуального та матеріального права визнається законним та обґрунтованим.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що на етапі висунення підозри, перевірки підозри слідчий суддя оцінює докази лише з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри.

Відповідно до ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, яку подав адвокат ОСОБА_5 , не може бути задоволена, оскільки слідчим суддею під час розгляду скарги, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , були дотримані та взяті до уваги вимоги вказаних вище нормативно-правових актів та постановлено судове рішення, яке визнається законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення колегія суддів також взяла до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників судового розгляду сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що апеляційним судом не встановлено й стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді та апеляційного суду; у матеріалах судового провадження відсутні відомості про долю кримінального провадження щодо ОСОБА_6 і сторонами таких не надано.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 жовтня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про визнання безпідставним та скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №30000057 внесеному 16.01.2021 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 398 КК України, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді