Справа № 947/6789/23
Провадження № 1-кс/947/4770/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У ході досудового розслідування установлено, що у ході досудового розслідування установлено, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 22.02.2023 о 13 год. 45 хв., та повторно 23.02.2023 о 09 год. 00. хв. та о 14 год. 00. хв., перебуваючи під час шикування підрозділу у розташуванні військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньоїслужби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, після доведення командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 свого наказу № 30 від 21.02.2023 про бойове розпорядження командира НОМЕР_2 обр ТрОвід 21.02.2023 № 6/1155 дск, відповідно до якого особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі солдат ОСОБА_4 , повинен здійснити марш автомобільним транспортом своїм ходом в район виконання бойових завдань з м. Роздільна Одеської області до м. Покровськ Донецької області, в присутності особового складу підрозділу, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконати вищевказаний наказ.

В подальшому, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 24.02.2023 повідомлено про підозру за ч.4 ст.402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненому в умовах воєнного стану.

25.02.2022 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до якої строк утримання ОСОБА_4 обчислюється з 23.02.2023. Надалі, 27.02.2023 відносно ОСОБА_4 внесено заставу, та на нього покладено обов`язки, визначені у ч. 7 ст. 194 КПК України.

У той же час, строк досудового розслідування кримінального провадження постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону ОСОБА_7 від 18.04.2023 року продовжено до одного місяця, тобто до 24.05.2023.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисники та підозрюваний не проти задоволення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

На даному початковому етапі досудового розслідування докази є достатніми, щоб стверджувати, що ОСОБА_4 має певне відношення до вказаного злочину. Доводи захисту щодо суперечностей в матеріалах кримінального провадження будуть перевірені під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, на даному етапі досудового розслідування на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри у кримінальному провадженню за №0000046 від 23.02.2023 року відносно ОСОБА_4 ..

Закінчити досудове розслідування, у передбачений ухвалою слідчого судді строк, не можливо, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

-отримати висновки проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

-отримати характеризуючі документи;

-висновки службового розслідування за фактом невиконання наказу;

-довідку-розрахунок про отримання грошового забезпечення зазначених військовослужбовців;

-допитати свідків, які могли бути очевидцями вчинення даного кримінального правопорушення, вирішити питання про наявність/відсутність підстав для повідомлення підозрюваного про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру;

-виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме: відкрити матеріали стороні захисту та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжкого і передбачає покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги умови воєнного стану та цілодобової військової агресії з боку російської федерації, зазначений ризик є суттєвим.

- ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, оскільки будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може вжити заходи щодо незаконного впливу, як безпосередньо так і опосередковано на свідків, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню. Зазначений ризик обгрунтовуються тим, що свідки та інші підозрювані є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 . Інкриміноване правопорушення пов`язане із відмовою виконати наказ командира військової частини, а підозрюваний має значний авторитет серед військовослужбовців зазначеної частини.

Разом з тим, слідчий суддя вказує, що під час судового засідання не доведено наявності ризиків передбачених п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України через те, що слідчим жодним чином не конкретизовано яким чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та у зв`язку з чим може вчинити новий злочин. В той же час, зазначені ризики нівельовані надміцними соціальними зв`язками, віком та станом здоров`я підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи наведені вище обставини, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час його розгляду прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище злочину, наявність вищевказаних ризиків, що є підставою подальшого застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, а також неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування інших менш суворих запобіжних заходів, що передбачені ст. 176 КПК України.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу були встановлені ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час вказані ризики несуттєво зменшились, за такого, вважаю необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити до 23 травня 2023 року включно строк дії обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2023 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Кклопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк дії визначених ухвалою слідчого судді про обрання запобіжного заходу від 25.02.2023 року обов`язків до 23 травня 2023 року включно.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1