Справа №:755/602/23
Провадження №: 1-кс/755/93/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" січня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000128 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, особи з інвалідністю 3 групи, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2023 року слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000128 відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 12.01.2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 . В цей же час в квартирі перебував його брат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, приблизно о 20 годині 10 хвилин, між останніми, які знаходились в приміщенні кухні, почався словесний конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_9 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Під час в казаного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кухні, взяв в праву руку ніж та наніс ним два удари в область грудної клітини ОСОБА_8 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 3, з діагнозом: проникаюче колото-різане поранення грудної клітини справа. Правобічний пневмоторакс. Непроникаюче колото-різане поранення зліва.

13.01.2023 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

13.01.2023 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом проведення обшуку від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.01.2023; протоколом допиту додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 13.01.2023; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що на даний час існують ризики, а саме:

1) п.1 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років;

2) п.3 ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останніх, з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні;

3) п.4. ст.177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування.

На думку слідчого, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що обвинувачений не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.

Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.

В той же час, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину і тому вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією Європейського суду з прав щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти росії»).

На думку слідчого, наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, вказаний запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

- особисту поруку неможливо застосувати у зв`язку з відсутністю осіб, яких сторона обвинувачення вважає такими, що заслуговують на довіру і які б могли поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст.178 КПК України, такі як: п.1 ч.1 ст.178 КПК України - провина обвинуваченого у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами (перелічені вище); п.2 ч.1 ст.178 КПК України - тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років; п.3 ч.1 ст.178 КПК України - вік та стан здоров`я обвинуваченого (не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п.4 ч.1 ст.178 КПК України - соціальні зв`язки, не одружений; п.7 ч.1 ст.178 КПК України - майновий стан ; п.10 ч.1 ст.178 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України; п. 12 ч.1 ст.178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений, слідчий вважає, що зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.

Все вищезазначене дає достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, у подальшому може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи перелічені ризики, слідчий вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, і стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Просив суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 суду пояснив, що потерпілий є його братом, він шкодує про вчинене, співпрацює зі слідством. Крім того, він є інвалідом з дитинства та має хронічне психічне захворювання. Проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків, а також зазначив, що підозрюваний вину не заперечує, співпрацює зі слідством, має місце реєстрації та місце проживання, а також має бажання виправитись. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом було встановлено, що 13.01.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (кримінальне провадження №0000128).

Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис підозрюваного щодо вручення йому копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.

13.01.2023 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

13.01.2023 року у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявними у справі допустимими доказами, а саме:протоколом проведення обшуку від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 13.01.2023; протоколом допиту додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 13.01.2023; речовими доказами, іншими доказами в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров?я особи, за який законом передбачено покарання від п?яти до восьми років позбавлення волі, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за однією адресою, офіційно не працевлаштований, відсутні тісні соціальні зв`язки.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на думку слідчого судді, дають підстави для висновку, що існують з боку підозрюваного ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи конкретні обставини справи та факт спільного проживання підозрюваного та потерпілого.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3, 176-178, 182-184, 194, 196, 206-208, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000128 відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 обчислюється з моменту його фактичного затримання - 00-15 години 13 січня 2023 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 17-30 годині 16 січня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1