Справа № 133/636/21
Ухвала

Іменем України

"16" грудня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000682 від 30 вересня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Козятинського району Вінницької області, українця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , неодруженого, студента ОСОБА_6 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників провадження

прокурора: ОСОБА_7 ,

захисників обвинуваченого адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 28.10.2020 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, в тому числі й ухвалами Калинівського районного суду Вінницької області, останній раз 27 жовтня 2022 року строком на 60 днів, тобто до 25 грудня 2022 року включно.

14 грудня 2022 року прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави. В обґрунтуваннях посилається на те, що дотепер установлені в кримінальному провадженні ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілих, вчинення іншого кримінального правопорушення не зменшилися та запобіжники для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого у кримінальному провадженні наразі відсутні. На думку сторони обвинувачення, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому є необхідність у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5

14 грудня 2022 року до канцелярії суду засобами електронного зв`язку захисниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подано клопотання про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Вказане клопотання, з врахуванням практики ЄСПЛ, обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 більше двох років утримується під вартою, через незабезпечення стороною обвинувачення явки до суду свідків обвинувачення розгляд справи затягується, неодноразові клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з подальшим направленням ОСОБА_10 для участі в захисті Батьківщини від російського вторгнення, судом не були задоволені та на даний час прокурором не наведено достатніх переконливих мотивів неможливості застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, навчається в Козятинському МВПУЗТ, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, на підтвердження чого надано характеристику, складену в довільній формі з підписами 175 осіб, з 2014 по 2017 роки служив в ЗСУ, беручи участь в бойових діях по захисту Вітчизни, має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає постійно з батьками, що є гарантією для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. При цьому сторона захисту зауважила, що навіть обгрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням позбавлення волі та тривалих періодів тримання під вартою, разом з тим тяжкість висунутого проти ОСОБА_5 обвинувачення та ризик його переховування та перешкоджання слідству згадувалися у первинній постанові про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (28.10.2020) і з плином часу це обгрунтування не змінилося та далі складалося з тих самих шаблонних та стеоретипних висновків без надання суду інших пояснень продовження тримання під вартою обвинуваченого. З огляду на те, що наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою має бути ретельно перевірено, суд повинний зазначити конкретні, а не абстактні підстави для тримання особи під вартою, розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу. Тому, на думку захисників, є підстави для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 подане ним клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та заперечив в задоволенні клопотання сторони захисту.

Захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подане клопотання сторони захисту підтримали у повному обсязі, заперечили в задоволенні клопотання прокурора.

При цьому, адвокат ОСОБА_8 зазначив, що додана до клопотання характеристика за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 складена за ініціативою його сусідів та знайомих і містить їхні 175 підписів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання своїх захисників та заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , їх представник адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 16.12.2022, у їх відсутності, підтримали клопотання прокурора та заперечили в задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Приписами ст. 177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Розглядаючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а продовження строку тримання під вартою в певній справі може бути виправданим лише тоді, коли наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше - попри презумпцію невинуватості, - ніж правило поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання сторонами кримінального провадження не піднімалось питання щодо наявності обґрунтованої підозри.

Разом з тим, суд зауважує, що питання обґрунтованості підозри останнім здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 16.12.2022 року стадія судового розгляду не завершена, у справі не допитані всі свідки, обвинувачений, не досліджені письмові та речові докази.

Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Так, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на те, що завершити розгляд кримінального провадження судом до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 встановленого ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27.10.2022, а саме, до 25.12.2022 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, на думку суду, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Суд бере до уваги стадію даного судового провадження, в межах якого обвинувачений, та всі свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинуваченого від суду, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Також суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого.

У заявленому клопотанні захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтриманого обвинуваченим ОСОБА_5 про зміну запобіжного з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, а ризики, які послужили підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися.

Суд вважає, що обставини, на які посилаються захисники (наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики за місцем проживання і навчання, тривалий період утримання під вартою) не є тими безумовними підставами, які слугують підставами для зміни запобіжного заходу, не спростовують ризиків, наведених прокурором у клопотанні, які суд вважає доведеними.

Стосовно доводів сторони захисту щодо зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у зв`язку з тривалим перебуванням ОСОБА_5 під вартою суд вважає, що тривалість судового провадження, яке при цьому майже 10 місяців здійснюється в умовах воєнного стану, та тривалість перебування ОСОБА_5 під вартою не виходять за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява № 28969/04 від 16.05.2013), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

Суд також зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 ЄСПЛ зазназначив, що «органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

При цьому, суд враховує не лише тяжкість обвинувачення, а й тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину.

Судом не можуть бути взяті до уваги надані стороною захисту відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 - «Характеристику», додану до клопотання про про зміну запобіжного заходу, оскільки не вказано джерело походження доданої до клопотання характеристики за місцем проживання обвинуваченого, в той час як правом надання таких характеристик, згідно усталеної судової практики, наділені органи місцевого самоврядування, органи самоорганізації населення, органи управління житловим фондом.

Крім того, посилання сторони захисту про наявність у ОСОБА_5 певних сімейних зв`язків не усуває зазначених прокурором ризиків, та як наслідок, можливості переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, останною не доведено те, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, та які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, зникли або ж суттєво зменшилась їх вага.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст.183КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177,178,183,199,331,369,370,392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Козятин Козятинського району Вінницької області, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, терміном на 60 (шістдесят днів), до 13 лютого 2023 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захисникам, потерпілим та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.12.2022.

головуюча суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3