Справа № 537/1757/20
Провадження №1-кп/524/157/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Автозаводського районного суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000277 від 18.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 2 ст. 194, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 2 ст. 194, ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважають, що підстави для продовження відносно нього найбільш суворого запобіжного заходу відсутні, доцільно змінити обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який, зокрема обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час досудового розслідування та судового провадження стало доведення перед судом ризиків передбачених, пунктами 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищезазначені обставини є необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Вказані ризики та твердження обґрунтовані таким: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину , за який законом передбачене покарання до десяти років позбавлення волі, обвинувачений мав безпосередній візуальний контакт з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню та особисто їх знає, тому існує реальна загроза життю життя та здоров`ю осіб, які співпрацювали зі слідством та зміна показань потерпілих та свідків на користь обвинуваченого . При цьому обвинувачений не працює, не має офіційного доходу, раніше не судимий.

Наведені обставини, які встановлені та доведені під час судового засідання , які обґрунтовували та обґрунтовують продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не змінилися.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність у обвинуваченого офіційних та законних доходів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини на переконання суду є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання цим ризикам.

Заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися та є триваючими, доводи сторони захисту щодо наявності постійного місця проживання та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, не спростовують їх. Такі ризики є достатніми та виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, без застосування застави, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду не гарантує запобігання цим ризикам.

Відтак, зважаючи на викладене вище , зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на шістдесят днів.

З огляду на вищенаведене, клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не вважає за необхідне визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні .

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, тобто до 11.06.2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали

Головуючий суддя: ОСОБА_6