Справа № 953/6926/22
н/п 1-кс/953/5038/22
"08" грудня 2022 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваної - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, яка має середню спеціальну освіту, вдова, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -
встановив:
Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваній ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, без визначення застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що в ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно та свідомо, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, у першій половині дня 27 червня 2022 року добровільно зайняла посаду т.зв. «помічника по селу Петрівка голови Шевченківського територіального управління військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області» та перебувала на ній до моменту деокупації регіону.
24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.
24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації Володимира Путіна, Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено, та який діяв на момент червня 2022 року.
Встановлено, що перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_5 збирала списки місцевих жителів для видачі їм «гуманітарної допомоги», а також фінансової допомоги у розмірі 10 000 російських рублів від імені РФ, після чого отримані дані передавала т.зв. «керівництву Шевченківського територіального управління військово-цивільної адміністрації Куп`янського району Харківської області», тим самим здійснивши адміністративно-господарські функції у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території Харківської області.
12.09.2022 о 15.00 громадянку України ОСОБА_5 затримано слідчим в порядку ч.1 ст. 208 КК України.
12.09.2022 о 17.10 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 111-1 КК України.
14.09.2022 підозрюваній ОСОБА_5 Київським районним судом м. Харкова обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 10.11.2022 включно.
31.10.2022 постановою керівника органу прокуратури заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 12.12.2022.
09.11.2022 підозрюваній ОСОБА_5 Київським районним судом м. Харкова продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 12.12.2022 включно.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
З метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, зокрема: здійснити відібрання зразків почерку та підпису ОСОБА_5 для проведення експертизи відповідно до постанови слідчого; встановити та допитати свідків у кримінальному провадженні; призначити почеркознавчу експертизу; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні та ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження.
Результати проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, можливо буде використати як доказ вчинення особами відповідного злочину.
На сьогоднішній день виникла необхідність продовжити запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що зміна запобіжного заходу на більш м`який, може стати перешкодою у проведенні повного та швидкого досудового розслідування, подальшого судового розгляду кримінального провадження, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 закінчується 12.12.2022.
Сторона обвинувачення вказує, що у зв`язку з вищевикладеним, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків, просили застосувати будь який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді мінімальної застави, вказуючи на її похилий вік, а також, що вона раніше не судима.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваної ОСОБА_5 встановлено, що вона показання дає добровільно, до неї не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.09.2022, 12.09.2022 о 15.00 год. ОСОБА_5 затримана в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.
12.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2022 застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 10.11.2022, без визначення розміру застави.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2022 продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 34 дні, тобто до 12.12.2022, без визначення розміру застави.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується: повідомленням про кримінальне правопорушення; поясненнями ОСОБА_8 ; поясненнями ОСОБА_9 ; показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; інформацією отриманою на виконання доручення слідчого наданого в порядку ст. 40, 41 КПК України.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5, ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винуватою, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню спеціальну освіту, вдова, пенсіонерка, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, вчинених в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання підозрюваної під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 05.02.2023 включно.
Суд враховує позитивні характеристики ОСОБА_5 , проте, вказані обставини не спростовують висновку суду про неможливість запобігти зазначеним вище ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
При цьому, згідно п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.
З урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , майнового та сімейного стану обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій на теперішній час виповнилося повних 61 рік, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 124 050 гр. (2481 гр. х 50 = 124 050 гр.), достатню для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваної ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 05 лютого 2023 року включно.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона мешкає -Харківська область Куп`янський район, с. Петрівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Зобов`язати слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Харківської області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Строк дії ухвали з 08 грудня 2022 року по 05 лютого 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1