Провадження №: 1-кп/752/191/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009265, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зугдіді, Грузія, громадянина Грузії, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , після звільнення тимчасового проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

17.10.2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням з іспитовим строком на один рік;

16.01.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, від відбування якого звільнений 04 квітня 2023 року по відбуттю строку,

обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

03.10.2017 року приблизно 0 16.30 год. ОСОБА_8 разом з особою провадження щодо якого закрито в зв`язку з смертю (в подальшому особа № 2) та особою, провадження щодо якого зупинено в зв`язку з розшуком (в подальшому особа № 3) перебуваючи в салоні автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , та проїжджаючи по вул. Столичне шосе,12 в м. Києві, помітили автомобіль марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 , двері якого були відчиненні, та вступили в злочинну змову і вирішили діючи за попередньою змовою таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, особа № 3, провадження щодо якого зупинено в зв`язку з розшуком, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Фольксваген» зупинила його поряд з автомобілем марки «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 . Згідно відведеної ролі, особа № 2, провадження щодо якого закрито в зв`язку з смертю, почав спостерігати за навколишньою обстановкою, щоб у разі викриття їх дій, повідомити співучасників. В цей час ОСОБА_8 , виконуючи свою, заздалегідь обумовлену роль у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вийшов з автомобіля, та користуючись відсутністю сторонніх осіб, з переднього сидіння автомобіля «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 , таємно викрав рюкзак, вартістю 500 грн. в якому знаходилися грошові кошти в сумі 300 грн., складний ніж, вартістю 1000 грн., три флеш накопичувачі пам`яті, відповідно вартістю 300 грн.,200 грн. та 200 грн., а також два квитки на потяг "Київ-Полтава" на ОСОБА_9 , рекламні каталоги та посвідчення асоціації власників зброї на ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не представляють.

В подальшому, ОСОБА_8 з викраденим майном повернувся до автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , де разом з особою провадження щодо якого закрито в зв`язку з смертю (особа №2) та особою, провадження щодо якого зупинено в зв`язку з розшуком (особа №3) розподілили викрадене майно та покинули місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 шкоди на загальну суму 2500 грн.

Тобто, ОСОБА_8 визнається винним за ч.2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення відображені в обвинувальному акті. Пояснив, що в дійсності, 03.10.2017 року разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 рухалися на автомобілі. Помітили автомобіль «Форд» в якому були відкриті дверцята. Вирішили викрасти майно, яке було в ньому. Він вийшов, підійшов до автомобіля «Форд» та з переднього пасажирського сидіння викрав рюкзак. З викраденим заскочив в автомобіль на якому приїхали, однак через певний час їх затримали та вилучили майно, яке вони викрали. У вчиненому розкаюється, зазначений злочин був вчинений ще до винесення попереднього вироку від 16.01.2020 року, за який уже відбув покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки та 6 місяців, звільнився та з`явився за викликом суду.

Потерпілий ОСОБА_9 в своїх показаннях відмітив, що 03.10.2017 року винайняв для перевезення шиферу автомобіль вантажний бус «Форд». На вул. Столичне шосе коли перевантажували шифер, свій рюкзак, в якому було 300 грн., флеш накопичувачі, ніж, білети на потяг та ще якісь папери, залишив на передньому сидінні «Форд». Коли завершили, то побачив, що рюкзак відсутній. Однак протягом певного часу йому зателефонували з поліції і запитали, чи не хоче він забрати свої речі, тільки тоді зрозумів що його обікрали. Усі викрадені речі повернули, претензій немає ні до кого, самої крадіжки не бачив.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який, після вчинення злочину у вчиненні якого суд визнає його винним, був судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Ураховуючи обставини та час вчинення злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суму викраденого, думку потерпілого та позицію прокурора, висловлену в судових дебатах щодо покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі.

Ураховуючи, що злочин обвинувачений вчинив до ухвалення попереднього вироку від 16.01.2020 року Дніпровського районного суду м. Києва, яким його визнано винним за ч.2 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, від відбування якого він звільнений 04 квітня 2023 року по відбуттю строку, що підтверджується довідкою про звільнення, копія якої долучена до матеріалів провадження, - остаточне покарання ОСОБА_12 визначити за правилами ст. 70 ч.4 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Керуючись вимогами ч.4 ст. 70 КК України, ураховуючи що ОСОБА_8 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2020 року, яким його визнано винним за ч.2 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 71 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців, яке він уже відбув та був звільнений 04 квітня 2023 року по відбуттю строку, - за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_12 визначити у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.

Враховуючи, що від відбування більш суворого покарання, яке поглинуло покарання за новим вироком, обвинувачений був звільнений по відбуттю строку, - його слід вважати таким, що відбув покарання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1