Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/279/23
Провадження № 1-кп/376/201/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р.

Суддя Сквирського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника цивільних позивачів ОСОБА_2 про забезпечення позову у кримінальному провадженні № 0000424 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 2861 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2023 від представника потерпілих в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (надалі позивачі) адвоката ОСОБА_2 (надалі заявника) до суду, шляхом надсилання на електронну пошту, надійшла заява про забезпечення позову, яку заявник мотивує тим, що позивачами у кримінальному провадженні подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. Загальна сума вимог складає 20 000 000 (двадцять мільйонів) гривень.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 має у власності нерухоме майно, а саме:

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв.м., житлова площа 46,3 кв.м.;

- 1/3 частину будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_2 .

Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому, необхідно накласти арешт на вищезгадане нерухоме майно, а відтак звернутися до суду із вказаною заявою для забезпечення майнових прав і інтересів позивачів.

Суд, дослідивши матеріали зазначеної вище справи, вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити повністю, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв.м., житлова площа 46,3 кв.м. та 1/3 частина будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджкється копіями інформаційних довідок з ДРРП.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Водночас, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до частин 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частинами 1-2 статті 152 ЦПК України передбачено порядок подання заяви про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 своєї постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід урахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної чи фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016, винесеної за результати перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача / заявника/.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору є відшкодування потерпілим обвинуваченим ОСОБА_3 моральної шкоди. Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

Тому суд дійшов висновку, що з урахуванням підстав та змісту позову, надавши оцінку відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересам сторін, необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, що належать на праві приватної спільної часткової власності обвинуваченому ОСОБА_3 згідно відомостям, які містяться в матеріалах справи, оскільки невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 127-128 КПК, ст.ст. 149 -153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника цивільних позивачів ОСОБА_2 про забезпечення позову у кримінальному провадженні № 0000424 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 2861 КК України - задовольнити.

Забезпечити цивільній позов у кримінальному провадженні № 0000424 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 2861 КК України шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить йому на праві приватної спільної часткової власності, а саме:

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв.м., житлова площа 46,3 кв.м.;

- 1/3 частину будинку з надвірними будівлями, розташованих за адресою АДРЕСА_2 .

Заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивачі:

- ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

- ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

- ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_6 .

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя