233 № 233/2197/22
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

16 січня 2023 року слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000452 від 17.11.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестерянка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, з середньо-технічною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця-санітара 2 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання - солдат, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У клопотанні прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховується від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2022 року стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованому за адресою: АДРЕСА_3 на строк 60 діб.

17 січня 2023 року по вищевказаному кримінальному провадженню спливають строки тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Проте завершити досудове розслідування до вказаної дати не представляється можливим через необхідність провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно наступне:

-здійснити тимчасовий доступ до оригіналів медичних документів щодо лікування потерпілого ОСОБА_7 ;

-провести судово-медичну експертизу тілесних ушкоджень потерпілого;

-провести амбулаторну судово-психіатричну експертизу;

-ознайомити підозрюваного та його захисника, а також потерпілого з матеріалами досудового розслідування;

-ознайомитись з матеріалами, які сторона захисту має намір використати в суді;

-скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та подати його до суду.

На даний час, у зв`язку із неможливістю завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні в строк до 2-х місяців, у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.

13 січня 2023 року в.о. керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 прийнято процесуальне рішення про продовження строку досудового розслідування строком до 3-х місяців до 18 лютого 2023 року включно.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не надалося можливим у зв`язку із тривалістю проведення експертиз, без результатів і висновків яких неможливе завершити досудове розслідування. У зв`язку з чим прокурор просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 3-х місяців, оскільки ризики, передбачені п.1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України не зникли.

Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 спробує:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Це підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які були свідками того, як ОСОБА_4 розповідав обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, оскільки злочин вчинено із застосуванням фізичного насилля, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливості погрози застосування насильства;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити інший злочин.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні з клопотанням прокурора погодився.

Захисник в судовому засіданні погодився з позицією підзахисного.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КК України 17 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452.

18 листопада 2022 року о 19 годині 45 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді стрільця - санітара 2 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17 листопада 2022 року, у вечірній час доби, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_4 , діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, будучі обуреним нецензурною лайкою, висловленою на його адресу ОСОБА_7 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав останньому, який стояв навпроти нього, множинні удари руками по голові, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, внутрішньочерепної гематоми, забою головного мозку, коми І ступеню, забойних ран обличчя, пара орбітальних гематом.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

18 листопада 2022 року о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208, 209 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України.

19 листопада 2022 року ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу спливає 17 січня 2023 року.

13 січня 2023 року в.о. керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 прийнято процесуальне рішення про продовження строку досудового розслідування строком до 3-х місяців до 18 лютого 2023 року включно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.197 КПК України строї дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

- протоколом огляду місця події від 17 листопада 2022 року відповідно до якого в приміщенні кв. АДРЕСА_5 в присутності понятих проведено огляд під час якого, зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення та вилучено речові докази;

- постановою слідчого про долучення речових доказів від 18.11.2022 відповідно до якої вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 речі визнані по кримінальному провадженню речовими доказами;

- протоколом огляду місця події від 17 листопада 2022 року, відповідно до якого в присутності понятих проведено огляд у відділенні екстреної медичної допомоги КНП «БЛІЛ КМР», за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівка, пр.-т Ломоносова, 101, під час якого оглянуто одяг потерпілого з нашаруванням речовини бурого кольору та вилученого його;

- медичним заключенням виданим на ім`я невідомого який лежав у під`їзді буд. АДРЕСА_6 , час травми 19 година 00 хвилин 17 листопада 2022 року, діагноз: ЗЧМТ, внутрішньочерепна гематома?,забій головного мозку, кома-І, забійні рани обличчя, параорбітальні гематоми;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17 листопада 2022 року відповідно до якого остання пояснила, що у власності її доньки є квартира за адресою: АДРЕСА_4 . Її донька через бойові дії евакуювалась з м. Костянтинівка, а квартиру залишила їй під нагляд. Вказану квартиру вона вирішила здавати в оренду. По цей день квартиру орендував військовослужбовець. 17 листопада 2022 року їй подзвонила сусідка та повідомила, що у під`їзді біля її квартири лежить невідомий чоловік з тілесними ушкодженнями. Вона приїхала одразу туди. Дійсно в під`їзді лежав невідомий чоловік. Біля дверей квартири було розбите скло. На килимку було видно пляму бурого кольору. Світло в квартирі не горіло. Вона намагалась відчинити двері своїм ключем, але не вийшло, оскільки двері були зачинені з середини на засов;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17 листопада 2022 року відповідно до якого остання пояснила, що вона проживає по сусідству з квартирою АДРЕСА_5 . Зазначена квартиру винаймає в оренду військовослужбовець, його ім`я вона не знає. Шуму в зазначеній квартирі ніколи не чула. 17 листопада 2022 року о 18 годині вона пішла в гості в сусідній під`їзд. Знаходилась там близько 15 хвилин. Коли повернулась до свого під`їзду то побачила невідомого чоловіка з обличчям в крові. Злякалась, подзвонила сусідці з п`ятого поверху. Та спустилась і викликала поліцію, а вона подзвонила господарці квартири АДРЕСА_7 . Ніякого шуму в той день вона не чула;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18 листопада 2022 року відповідно до якого останній пояснив, за яких обставин наносив удари кулаком правої руки в обличчя невідомому чоловіку з яким ввечері 17 листопада 2023 року в орендованій ним квартирі розпивав спиртні напої. Після чого невідомого чоловіка виштовхав в під`їзд та ліг спати;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18 листопада 2022 року відповідно до якого ОСОБА_4 на місці вчинення злочину в присутності понятих та захисника детально розказав та показав за яких обставин спричинив тілесні ушкодження потерпілому;

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на суворість покарання, яке може понести ОСОБА_4 , в разі доведення його вини, за тяжке кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та яке може бути визнане ним більш небезпечним ніж втеча.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Доведений і ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити інший злочин (самовільне залишення військової частини або місця служби).

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, вказав на те, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя вважає неможливим застосування щодо ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні та встановлених в судовому засіданні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оскільки підозрюваний є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено. Більш м`який запобіжний захід на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

При цьому в достатній мірі оцінено в сукупності також такі обставини: обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини за злочин, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного не одружений, раніше не судимий, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно. Наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України; слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого і застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти у межах строку досудового розслідування.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, поєднаного із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193-199, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованому за адресою: АДРЕСА_3 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000452 від 17.11.2022 року дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на умовах гауптвахти в межах строку досудового розслідування до 18 лютого 2023 року.

ОСОБА_4 тримати під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1