19.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3822/23
Провадження №1-кп/205/692/23
Справа №205/3822/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000165 від 21 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Перещепіно Новомосковського районну Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, раніше неодноразово судимої, останній раз: 18.10.2022 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ст.126 ч.1, 71 КК України до 2 років 2 місяців та 25 днів позбавлення волі; офіційно не працевлаштованої, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 , 21 березня 2023 року, близько 14 години 40 хвилин, знаходилась навпроти буд.90А по вул.Набережна Заводська, в м.Дніпро, де побачила на землі за спорудою міського туалету паперовий згорток, в якому знаходився порошок білого кольору, після чого підняла його та будучи обізнаною особою, що у згортку знаходиться психотропна речовина метамфетамін, поклала його у праву кишеню куртки, тим самим незаконно придбала та стала зберігати при собі вказану психотропну речовину для особистого вживання, без мети збуту. В той же день, тобто 21 березня 2023 року, близько 14 години 42 хвилини, перебуваючи у зазначеному вище місці, обвинувачена ОСОБА_3 була зупинена працівниками поліції, які в період часу з 15 години 50 хвилин до 15 години 52 хвилин, в присутності двох понятих, вилучили з правої кишені куртки паперовий згорток, в якому знаходився порошок білого кольору, який містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,2973 г.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 додана письмова заява обвинуваченої, яка складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без її участі.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово засуджена, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді арешту, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції останньої від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року була засуджена за ст.126 ч.1 КК України до 2 років 2 місяців та 25 днів позбавлення волі та в період відбування покарання вчинила новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити їй покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 755,12 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на п`ять місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутого строку покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року у виді двох років позбавлення волі, з урахуванням, що відповідно до ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком два роки та п`ять місяців.

Строк покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту її фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути зі ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/108-23/4416-НЗПРАП від 30 березня 2023 року в розмірі 755 гривень 12 копійок.

Речові докази:

- спец-пакет №5623957 з порошком білого кольору, який зберігається у камері схову ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області - знищити;

- CD-R диск з відео файлом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційного порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1