Справа № 191/3665/14-к
Провадження № 1-кп/191/7/17
У Х В А Л А

іменем України

17 квітня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Кривій Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою у судові засідання обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою суду від 17.01.2023 оголошено у розшук.

Прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 до суду було подано клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання не з`являється, про причини неявки суду не повідомляє, що свідчить про його переховування від суду та наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.02.2023 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав раніше подане клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він хворіє на ВІЛ-інфекцію 1 клінічної стадії, хронічний вірусний гепатит С тощо та він потребує постійного лікування. Про судові засідання йому було невідомо, крім того, він вимушений був переїхати до м.Запоріжжя, де неофіційно працевлаштувався та проживає на орендованій квартирі разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти обрання її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати нічний домашній арешт.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В судові засідання обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся по невідомим суду причинам. Ухвала про привід ОСОБА_4 не виконана та останнього оголошено у розшук. Як підтвердив сам обвинувачений, він дійсно не з`явився у судові засідання оскільки хворів та на підтвердження надав відповідні довідки, консультативні висновки та виписки із медичної карти стаціонарного хворого.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що тримання під вартою є найбільш суворим і винятковим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, коли інші запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При розгляді клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, судовий розгляд справи триває, однак обвинувачений має хвороби, які потребують постійного лікування та медичної допомоги, а саме хворіє на ВІЛ-інфекцію 1 клінічної стадії, хронічний вірусний гепатит С.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ухилення обвинуваченого від суду, однак, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 має невиліковні хвороби, потребує постійного лікування та медичної допомоги, що підтверджується наданими доказами, суд вважає застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, що забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту із забороною залишати в нічний час місце постійного проживання та зобов`язання прибувати до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за кожним викликом.

Керуючись ст.ст. 177,178, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний у вигляді домашнього арешту з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати в період часу з 22-00 год. до 06-00 години місце проживання, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду.

Зазначені зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_4 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали - до 17.06.2023. Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченого може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1