Справа № 463/5707/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/63/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора Анастасії Плюски на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28- ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 28- ч. 3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209,ч. 2 ст. 28-ч.3 ст. 358 КК України.

ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: оскільки він обізнаний про можливу міру покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років, з конфіскацією майна за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його наслідки та перебування на волі надає можливість реалізувати ухилення від можливого покарання. Також може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки слід врахувати, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину за попередньою змовою групою осіб, при цьому інші співучасники даних кримінальних правопорушень, є працівниками ТзОВ «Хлібосол», та ОСОБА_7 маючи соціальні зв`язки з представниками ТзОВ « Хлібосол» може здійснювати вплив на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення останнім конспірації злочинної діяльності, зокрема шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням маршрутизаторів (інтернет роутерів) та месенджерів на базі соціальних мереж, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю. ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Застосовано, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268400 гривень із покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Письмово під розпис повідомлено підозрюваного про покладені на нього обов`язки та роз`яснено, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого Львівського РУП №1ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 .

Прокурор ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у разі визначення застави, визначити таку у сумі не менші 3 792 154, 41 грн.

Вважає, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на всебічному та повному дослідженні всіх обставин справи.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Зазначені ризики свідчать про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Наголошує, що ОСОБА_7 є безробітнім та офіційного доходу не має.

Слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу допущено порушення вимог ст. 178 КПК, не взято до уваги наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28-ч.4 ст.190, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28-ч.З ст.358 КК України; підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях (злочинах), у вчиненні яких він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно, зокрема вчинених з метою сприяння отримання права власності ТзОВ «Хлібосол» кінцевими бенефіціарами якої є громадянами Російської Федерації.

Розмір застави ОСОБА_7 , необхідно встановити у розмірі не менше 3 792 154,41 грн.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчого СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження № 0000076 від 3 серпня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28- ч. 3 ст. 358, ч.2 ст. 28- ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в особливо великих розмірах, у легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, вчиненого у великому розмірі, у використанні завідомо підробленого офіційного документу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч.2 ст.28-ч. 3 ст.358 КК України.

09 січня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209,ч. 2 ст. 28-ч. 3 ст. 358 КК України.

17 січня 2023 року слідчий СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

19 січня 2023 року у задоволенні клопотання слідчого було відмовлено, застосовано запобіжний захід у вигляді застави слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя дотримався вимог ст. ст. 177,183,194 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, дійшовши висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, які наведені у клопотанні, переконався, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268 400 грн., терміном на два місяці, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , який на даний час одружений, має міцні соціальні зв`язки, в нього на утриманні перебуває дружина та двоє малолітніх дітей, включаючи і новонароджену дитину 2022 року народження. Окрім того, батько дружини є особою похилого віку та згідно лікарських документів потребує постійного піклування, частина кримінальних проваджень, у яких підозрюється ОСОБА_7 були вчинені у 2011 році, тобто на час розгляду клопотання минув строк давності і особа за її згодою може в подальшому бути звільнений від кримінальної відповідальності, враховані і конкретні обставини справи які свідчать на користь зменшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах кримінального провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень, при цьому прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що слідчий та прокурор не довели обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Зі статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Разом із цим, сума (застави) повинна бути оцінена з врахуванням особи обвинуваченого, його активів та взаємовідносин з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні ( п. 78 рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії»/ Mangouras v. Spain, заява №12050/04).

З урахуванням розміру шкоди, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (268 400 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене не заслуговують на увагу колегії суддів доводи прокурора, що розмір застави не повинен бути меншим 3 795 151, 41 гривень.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень кримінального процесуального закону апеляційним переглядом не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 є законна та обґрунтована, а тому апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 19 січня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4