Справа № 369/1777/22
Провадження № 1-кп/369/1131/23
В И Р О К

іменем України

31.01.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законногопредставника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002449 від 05 листопада 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нетреба Володимирецького району Рівненської області, яка має вищу освіту, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинила допуск до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за експлуатацію транспортного засобу, якщо це спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 28 вересня 2021 року, проявляючи злочинну недбалість ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання у селі Білогородка Бучанського району Київської області добровільно надала дозвіл на керування вказаним мотоциклом марки «LONCIN LX 250GS-2А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєму сину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаючи про те, що останній не має посвідчення водія та ніколи його не отримував, тим самим допустила до керування транспортним засобом особу, яка не має на те відповідного права, що суперечить вимогам пункту 2.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, де зазначено «2.2. Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.».

В подальшому, 28 вересня 2021 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи мотоциклом марки «LONCIN LX 250GS-2А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Володимирській, що в селі Білогородка Бучанського району Київської області, зі сторони автодороги «Київ Чоп» у напрямку села Святопетрівське та поблизу - дворової території будинку №23, розташованого по вулиці Володимирській, допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Т13110», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який в порушення пунктів 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України при виїзді з дворової території будинку АДРЕСА_2 не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, а саме мотоциклу марки «LONCIN LX 250GS-2А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки, переломів середньої фаланги 4-го пальця лівої кисті, 5-го пальця зі зміщенням уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Порушення власником транспортного засобу - мотоцикла марки «LONCIN LX 250GS-2А», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 пункту 2.2 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_4 .

13.07.2022 на адресу суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5 про затвердження угоди про примирення від 04.07.2022. Дана угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 , його законний представник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 287 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_6 .

При визначенні покарання сторони врахували, що обвинувачувана беззастережно визнає свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 287 Кримінального кодексу України. Враховуючи особу обвинувачуваної, сторони домовились про призначення обвинуваченій за вчинення даного злочину покарання, передбаченого санкцією ст. 287 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши угоду про примирення, вислухавши потерпілого, законного представника потерпілого та обвинувачену, які просили суд затвердити угоду про примирення та винести вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважав, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України та вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди про примирення і винести вирок на підставі угоди, суд дійшов висновку, що угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 його законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачена розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий та його законний представник розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена та потерпілий цілком розуміють свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 471, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 04 липня 2022 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 , його законним представником ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 287 КК України і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1