Єдиний унікальний номер справи 333/4196/22
Номер провадження 1-кп/333/312/23
ВИРОК

іменем України

06 квітня 2023 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого - судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника - адвоката ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження №0001038 від 26.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 2 групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 28.09.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 17.05.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі;

- 16.11.2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 06.04.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 10 днів позбавлення волі;

- 08.12.2008 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;

- 09.03.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

16.10.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 04.12.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

- 06.11.2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. 07.05.2021 року звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 14 днів,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 26 липня 2022 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами віл 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного збагачення, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та під приводом здійснення дзвінка, попросив належний йому мобільний телефон, не маючи наміру його повертати. Отримавши відмову ОСОБА_8 надати мобільний телефон, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки по обличчю, в область лівого ока, в результаті чого ОСОБА_8 впав на землю, а ОСОБА_4 , скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 наніс останньому чисельні удари ногами в область тулуба, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №1098п від 26 липня 2022 року тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої брови, в лівій щічній ділянці біля вушної раковини, в ділянці лівої щоки, на лівій вушній раковині, в ділянці лівої ключиці та передньої поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці спини праворуч у верхній її частині, як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначною стійкої втрати непрацездатності.

Після чого ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер, з лівої кишені сорочки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «ТА-1203» в корпусі чорного кольору, ІМЕН : НОМЕР_1 вартість якого згідно висновку експерта №492-22 від 27 липня 2022 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз становить 269,55 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» за номером НОМЕР_2 вартістю 140 грн., після чого шляхом ривка, заволодів поясною сумкою - барсеткою чорного кольору вартістю 150 грн., в якій знаходились грошові кошти в розмірі 475 грн., краплі для очей вартістю 85 грн. та металевий ліхтарик, який для потерпілого матеріальної цінності не становить

Після чого ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з вкраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 1119,55 грн.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного часу.

Позиція обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби він проходив біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжя, де побачив раніше знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вживали спиртні напої. В ході бесіди з ОСОБА_8 , який сидів навпочіпки, він попросив у нього для дзвінка додому мобільний телефон, однак останній відмовив та став виражатись в його адресу лайкою. Тоді він наніс йому один удар долонею руки по потилиці, та взяв з його руки своєю рукою мобільний телефон та здійснив дзвінок. Після телефонної розмови, ОСОБА_8 на місті не було. Оскільки потерпілий ОСОБА_8 зник у невідомому напрямку, він положив мобільний телефон до кишені своїх брюк та пішов додому. Через деякий час, цього дня до нього до дому приїхали працівники поліції, які доставили його для з`ясування обставин до Комунарського відділу поліції. Під час складання протоколу затримання, він добровільно видав телефон потерпілого ОСОБА_8 .

Умислу на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_8 у нього не було, оскільки він наніс йому ляпаса за те, що потерпілий висловився на його адресу нецензурною лайкою, а телефон забрав у останнього для здійснення дзвінка, але не повернув йому, оскільки ОСОБА_8 зник у невідомому напрямку.

Чому потерпілий ОСОБА_8 обмовляє його, надаючи показання про заподіяння тілесних ушкоджень та заволодіння його майном, йому не відомо.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненні інкримінованого йому діяння повністю підтверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби, він разом ОСОБА_9 сиділи біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя та вживали алкогольні напої. Він сидів навпочіпки, коли до них підійшов ОСОБА_4 та попросив дати випити та закурити. Вони йому відмовили, оскільки на той момент в них нічого не залишилось. Далі, ОСОБА_4 попросив у нього мобільний телефон для здійснення дзвінка, але він відмовив у проханні, за браком коштів на рахунку для дзвінка на телефонний номер оператора мобільного зв`язку «МТС». Тоді ОСОБА_4 розізлився та вдарив його кулаком правої руки в область лівого ока. Від отриманого удару він перевернувся догори ногами та впав на землю. Після цього, ОСОБА_4 наніс йому близько 5-6 ударів ногами по тулубі та спині. При цьому він був в свідомості, але не міг підвестись та чинити опір. Далі ОСОБА_4 з лівої кишені його сорочки дістав мобільний телефон марки «Nokia», зірвав з пояса барсетку вартістю 150 грн., в якій знаходились грошові кошти у сумі 475 грн., краплі для очей вартістю 85грн. та армійський металевий ліхтар який для нього матеріальної цінності не становить, та зник у невідомому напрямку з викраденим майном.

Він пролежав близько 10-15 хвилин, потім підвівся та підійшов до незнайомих чоловіків та попрохав про допомогу. В подальшому приїхали працівники, які доставили його до райвідділку поліції. На даний час йому повернуто лише мобільний телефон.

В судовому засіданні ОСОБА_8 вказав, що безпосередньо обвинувачений ОСОБА_4 завдав йому тілесні ушкодження та заволодів його майном.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 26 липня 2022 року в денний час доби він разом ОСОБА_8 сиділи біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м.Запоріжжя та вживали алкогольні напої. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 та почав розмовляти з ОСОБА_8 , а він в цей час пішов в аптеку, щоб придбати настоянку глоду. Коли повертався, то зустрів ОСОБА_8 , обличчя якого було в крові. Потім приїхали співробітники поліції та доставили їх до райвідділку поліції для з`ясування обставин.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він працює оперуповноваженим ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. 26 липня 2022 року в денний час доби надійшов виклик на лінію 102 про те, що в Південному мікрорайоні м. Запоріжжя, невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_4 незаконно заволодів чужим майном. Він разом з іншими співробітниками поліції виїхали за місцем події, де опитали потерпілого ОСОБА_8 щодо прикмет нападника та переліку викраденого майна. Далі вони поїхали за адресою проживання ОСОБА_4 , опитали його. Останній повідомив про події, що відбулись між ним та ОСОБА_8 та пояснив, чому мобільний телефон потерпілого знаходиться у нього. В подальшому ОСОБА_4 був доставлений до райвідділку поліції, де під час складання протоколу затримання у нього було вилучено мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 . Щодо локалізації тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 , то не пам`ятає оскільки пройшло багато часу.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 липня 2022 року, відповідно до якого 26 липня 2022 року о 15.30 год. поблизу будинку АДРЕСА_2 , невідомий чоловіком завдав тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 та заволодів його майном, а саме мобільним телефоном і готівкою в розмірі 470 грн. (а.с.88).

Протоколом огляду місця події від 26 липня 2022 року з додатками, згідно з яким 26 липня 2017 року в період часу з 21.36 год. по 22.00 год. оглянуто ділянку місцевості, розташованої поблизу будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя (а.с.91-98).

Протоколом огляду від 26 липня 2022 року з додатками, згідно з яким частини тканини лямки-ремінця для барсетки чорного кольору, що кріпилася на ремінні брюк потерпілого ОСОБА_8 , яка має механічне пошкодження у вигляду розриву. (а.с.100-103)

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 26 липня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), відповідно до якого 26 липня 2022 року о 17 год. 10 хв. в присутності двох понятих та захисника було затримано ОСОБА_4 , у якого вилучено мобільного телефону марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, що належить потерпілому ОСОБА_8 (118-124)

Протоколом огляду предмету від 26 липня 2002 року з додатками, мобільного телефону марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ : НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_8 , який був вилучений 26 липня 2022 року під час складання протоколу в порядку ст.208 КПК України у ОСОБА_4 (а.с.125)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26 липня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 26 липня 2022 року об 15 годині 30 хвилин біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі наніс йому тілесні ушкодження та заволодів його майном. (а.с.111-116)

Висновком судово-товарознавчої експертизи №492-22 від 05 серпня 2022 року, згідно з яким ринкова вартість вкраденого мобільного телефону марки «Нокіа», моделі «ТА-1203» у корпусі чорного кольору, на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме 26 липня 2022 року, складає 269,55 грн. (а.с.133-139)

Висновком судово-медичної експертизи № 1098п від 26 липня 2022 року, тілесні ушкодження у вигляді синця та садна лівої брови, в лівій щічній ділянці біля вушної раковини, в ділянці лівої щоки, на лівій вушній раковині, в ділянці лівої ключиці та передньої поверхні лівого плечового суглобу, в ділянці спини праворуч у верхній її частині у ОСОБА_8 , як кожне окремо, так і сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та незначною стійкої втрати непрацездатності. (а.с.109-116)

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 10 серпня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого вбачається, що ОСОБА_8 на ділянки місцевості, розташованої біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 та послідовність дій останнього щодо заволодінням його майном. (а.с.164-169)

Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 1419/к від 12 серпня 2022 року тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 , зважаючи на принципове співпадіння за локалізацією (ліва передньо - бічна поверхня голови та верхньо-права ділянка спини) та характер травмуючого предмета (рука стиснута у кулак при травмуванні діє як тупий предмет) не виключає можливість утворення тілесних ушкоджень за механізмом, на який вказує потерпілий ОСОБА_8 під час слідчого експерименту, утворились не менш ніж від однієї травматичної дії, чим підтверджуються пояснення потерпілого про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. (а.с.175-179)

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10 серпня 2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого слідує, що свідок ОСОБА_9 на ділянці місцевості, розташованої біля будинку №7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжя показав місце вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_8 (а.с.140-145)

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 13.09.2022 року та дослідженого в судовому засіданні додатку до протоколу (відеозапису), з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 на ділянці місцевості, розташованої біля будинку № 7 по вул. Привокзальній в м. Запоріжжі показав місце вчинення злочину, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 (наніс один удар долонею (ляпаса) по потилиці) та за згоди останнього взяв його телефон для здійснення дзвінка. (а.с.180-186)

Речовими доказами: мобільний телефон «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, частини тканини лямки-ремінця для барсетки чорного кольору. (а.с.105-106, 126-127)

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001038 від 26.07.2022 року. (а.с.85-86)

Рапорт чергового Комунарського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області про вчинений злочин. (а.с.87)

Постанова про визнання речових доказів від 26.07.2022 року. (а.с.89-90, 106-106, 117-118, 122-123, 126-127)

Постанова про визнання речових доказів від 10.09.2022 року. (а.с.162-163, 170-171)

Постанова про визнання речових доказів від 13.09.2022 року. (а.с.187-188)

Ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року про арешт майна. (а.с.128-129)

Позиція сторони захисту та обвинуваченого та Мотиви Суду.

Суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_4 про його невинуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, з огляду на те, що вони суперечать дослідженим, перевіреним і оціненим судом доказам, зокрема фактичним даним, що містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , даним з протоколів огляду місця події та речей, впізнання та слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 , висновкам судово-медичної та товарознавчої експертиз, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами події злочину і підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчиненні.

Щодо позиції сторони захисту про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.4 ст. 186 КК України на ст.190 КК України, то суд виходить з наступного. Відповідно до статті 190 КК шахрайство - це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього, про що зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року. Подібна позиція врахована в рішеннях ВС: Постанова Верховного Суду від 5 квітня 2018 року у справі № 658/1658/16-к, Постанова від 29 травня 2019 року у справі № 664/2146/16-к.

Як встановлено в ході судового розгляду кримінального провадження заволодіння мобільним телефоном, речами та коштами потерпілого ОСОБА_8 відбулося не внаслідок начебто добровільної передачі майна обвинуваченому ОСОБА_4 , як має бути при шахрайстві, а шляхом застосування насильства, що не є небезпечним, тобто способом характерним для такого кримінального правопорушення як грабіж.

Таким чином суд вважає, що підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 з ч.4 ст. 186 КК України на ст. 190 КК України відсутні.

Висновки суду щодо винуватості обвинуваченого.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дослідженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними доказами у кримінальному провадженні поза розумним сумнівом підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

З таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення судом покарання.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини. Судом також враховуються положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставити у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Вину у його вчиненні ОСОБА_4 не визнав. Також суд приймає до уваги вік та здоров`я обвинуваченого, його суспільну небезпечність, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є інвалідом 2 групи, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі характеризуючи особистість данні як: раніше неодноразово судимий, за місцем постійного проживання та реєстрації характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, думку потерпілого ОСОБА_8 , який просить призначити покарання на розсуд суду, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», з метою запобігання вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_14 покарання пов`язане з позбавленням волі близьке до мінімального, передбаченого санкцією ч.4 ст.186 КК України, оскільки на думку суду, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень ст.ст.69,75 КК України судом не встановлено.

Водночас суд зауважує, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 року та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015 року, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного. Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 липня 2022 року, ОСОБА_4 був фактично затриманий о 17 годині 10 хвилин 26 липня 2022 року. Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне до вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишити тримання під вартою.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 755,08 грн. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368,370-371,376,395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 26 липня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 755,08 грн. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт накладений Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 28 липня 2022 року на мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокіа», моделі «ТА-1203», у корпусі чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;

- тканинна лямка зі слідами розриву, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в провадженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1