Справа № 752/5218/22
Провадження №: 1-кс/752/6076/22
У Х В А Л А

28.12.2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000909 від 17.05.2022, -

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000909 від 17.05.2022.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2022 було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони ОСОБА_4 , іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває об`єкт нерухомості, розпоряджатись будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності.

Посилається на те, що клопотання було розглянуто без власника майна та його захисника, на момент накладення арешту були відсутні правові підстави для його накладення, відсутні докази, які б вказували на вчинення злочину ОСОБА_4 , не встановлено розмір майнової шкоди та розумність і співмірність обмеження права власності.

Вважає, що арешт майна застосовано безпідставно та необґрунтовано.

В судове засідання ніхто не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлені належним чином. Від адвоката ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_5 надійшли заяви з проханням розглядати клопотання в їх відсутність.

Слідчим суддею встановлено, що 25.05.2022 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000909 від 17.05.2022 та накладено арешт на вищевказане майно.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до інформації з комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27.02.2008 року.

Серед доказів, які було подано прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва та знайшли своє відображення в рішенні Голосіївського районного суду м. Києва, зазначено, що 28.02.2008 року ОСОБА_4 було укладено договір про спільну співпрацю, згідно якого отримано від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 5 000 000 доларів США за які в подальшому було одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, посилання прокуратури на договір про спільну співпрацю від 28.02.2008 року, який є підставою для порушення кримінальної справи за ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 110-2 КК України є безпідставними, оскільки відсутні будь-які докази отримання коштів згідно договору про спільну співпрацю, договір купівлі-продажу квартири був посвідчений 27.02.2008 року, ще до моменту договору про спільну співпрацю від 28.02.2008 року, а придбання квартири ніяким чином не пов`язано з фактами, які були надані прокурором, про одержання квартири внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що арешт майна перешкоджає законному праву ОСОБА_4 користуватися своїм майном а також те, що, стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність продовження застосування такого виду арешту майна, крім того зважаючи на доводи заявника слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба.

За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 174, КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000909 від 17.05.2022 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2022 року у справі № 752/5218/22, провадження 1-кс/752/1694/22), у кримінальному провадженні № 0000909 від 17.05.2022, з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Зняти заборону ОСОБА_4 , іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких перебуває об`єкт нерухомості - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , розпоряджатись будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з реєстрацією та перереєстрацією прав власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: