Справа № 308/767/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0001193 від 20.11.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руські Комарівці Ужгородського району Закарпатської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, одруженої, яка має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, тимчасово не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.369, ч.1 ст.343 КК України

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2020 року працівниками сектору реагування патрульної поліції Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, а саме: начальником сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_8 , 21 травня 1989 року, відповідно до розроблених маршрутів та графіку чергування, затверджених начальником Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 , здійснювалося патрулювання та нагляд за дорожнім рухом в Ужгородському районі Закарпатській області.

Того ж дня близько 11 години 00 хвилин біля будинку № 53 на вулиці Кошуте в селі Паладь-Комарівці Ужгородського району Закарпатської області у зв`язку з порушенням пп. «г» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), відповідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі, керуючись вимогами п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з яким поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, екіпаж сектору реагування патрульної поліції Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області зупинив транспортний засіб, а саме мопед марки «Акумото» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 .

На вимогу ОСОБА_8 пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_6 повідомила про відсутність посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, розуміючи при цьому, що допустила порушення пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_6 пп. «а» п. 2.1, пп. «г» п. 2.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_10 у порядку п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, розпочав винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП (керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів) та адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами).

Далі під час винесення ОСОБА_8 відповідних постанов ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто діючи в інтересах того, хто надає таку вигоду, розраховуючи на можливість нескладання ОСОБА_8 щодо неї постанов про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто на невчинення дії з використанням влади, достовірно розуміючи, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_8 , який перебував у однострої поліцейського, на якому розміщений нагрудний знак із чітким зазначенням його спеціального жетона, є працівником правоохоронного органу, який виконує службові обов`язки, та відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважений розглядати справи адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху й накладати адміністративні стягнення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на втручання в діяльність працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення, діючи всупереч вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого ніхто, крім безпосереднього і прямого керівника (за винятком випадків, прямо передбачених законом), не може надавати будь-які письмові чи усні вказівки, вимоги, доручення поліцейському або іншим способом втручатися в законну діяльність поліцейського, у тому числі діяльність, пов`язану з кримінальним провадженням або провадженням у справах про адміністративні правопорушення, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови поклала грошові кошти, а саме одну купюру номіналом 200 гривень з серійним номером «ХА5818929» в ліву кишеню куртки форменого одягу, тобто надала неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_8 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до ст. 222 КУпАП уповноважена розглядати справи адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху й накладати адміністративні стягнення, здійснюючи при цьому вплив на ОСОБА_8 для невинесення щодо неї постанов про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Зазначеними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 369 КК України надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та ч. 1 ст. 343 КК України - вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

Враховуючи, що такі фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачена ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд роз"яснивши обвинуваченій та іншим учасникам кримінального провадження, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_6 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої документів.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю . Показала, що проживаючи в с. Паладь Комарівці 19.11.2020 року близько 11 год. на власному скутері поїхала в магазин придбати хліб. По дорозі від будинку де вона проживає до магазину її зупинили працівники поліції, які були одягнені у формений одяг, запитали чому вона їздить без шолому та попросили водійське посвідчення. Ні шолома, ні водійського посвідчення вона при собі не мала, оскільки залишила за місцем свого проживання. Працівник поліції повідомив її, що виносить відносно неї постанови за вчинення адміністративних правопорушень. Тоді вона рукою поклала у кишеню поліцейському 200 грн., щоб той не виносив щодо неї постанов. Показала, що шкодує про те, що сталося, щиро кається.

Захисник обвинуваченої -адвокат ОСОБА_5 просила суд призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу та враховуючи незадовільний майновий стан обвинуваченої та наявність на утриманні четверо неповнолітніх дітей, розстрочити сплату такого на рік.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченої та встановлено наступне.

Згідно з довідкою ОСК ГУНП в Закарпатській області від 23.11.2020 року ОСОБА_6 раніше не судима.

Відповідно до довідки КЗ «Ужгородська районна лікарня» від 24.11.2020 року № 547/2020, ОСОБА_6 на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.

Як убачається з довідки Паладь-Комарівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 20.11.2020 року № 673, до складу сім`ї ОСОБА_6 входять: чоловік: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , син: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно характеристики виданої Паладь-Комарівецькою сільською радою Ужгородського району Закарпатської області, ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно. З боку мешканців села до виконкому сільської ради нарікань та скарг на неї не поступало. По характеру ввічлива, скромна, працьовита.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 369 КК України надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та ч. 1 ст. 343 КК України - вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою добитися прийняття незаконного рішення.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 міри та виду покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винної, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_6 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, у виді штрафу. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні купюра номіналом 200 грн. серії № ХА5918929 конфіскувати в дохід держави, скасуваши накладений на неї згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2020 року у справі № 308/12267/20, арешт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні диск «KAKTUZ DVD-R 4,7 GB, який упаковано до паперового конверту залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Згідно пояснень ОСОБА_6 та даних характеристики ОСОБА_6 та її чоловік на теперішній час тимчасово не працюють, мають на утриманні четверо неповнолітніх дітей.

Частиною четвертою статті 53 КК України визначено, що у урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

А тому враховуючи, майновий стан ОСОБА_6 , яка є багатодітною матір"ю та на теперішній час не працює, суд приходить до висновку про можливість розстрочення ОСОБА_6 виплати призначеного штрафу за вироком суду щомісячними платежами терміном на дванадцять місяців, а саме по 1416 грн. 67 коп.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.369, ч.1 ст.343 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн.;

за ч.1 ст. 343 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочити ОСОБА_6 виплату призначеного штрафу на дванадцять місяців рівними частинами зі сплатою по 1416,67 (одна тисяча чотириста шістнадцять грн. 67 коп.) грн. щомісячно, з дати набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні купюра номіналом 200 грн. серії № ХА5918929 конфіскувати в дохід держави, скасуваши накладений на неї згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 23.11.2020 року у справі № 308/12267/20, арешт.

Речовий доказ у кримінальному провадженні диск «KAKTUZ DVD-R 4,7 GB, який упаковано до паперового конверту залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1