279/3940/21
1-кс/279/385/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2023 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлених під час досудового розслідування час та місці у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення на території Коростенського району Житомирської області з корисливих мотивів. З метою ведення протиправної діяльності ОСОБА_7 придбав вантажні автомобілі та іншу спеціалізовану техніку (екскаватори), які особисто використовував під час незаконного видобутку корисних копалин.
У зв`язку з тим, що самостійно здійснювати протиправну діяльність ОСОБА_7 не мав змоги, він, у невстановлених під час досудового розслідування час та місці, вступив в попередню змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , яким доручив виконувати функцію водіїв вантажних автомобілів, якими вивозилась з місць незаконного видобутку грунтосуміш подібна до піску, яку ОСОБА_7 з використанням екскаватору навантажував до причепів автомобілів.
Таке використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, з порушенням встановлених правил використання надр, відповідно висновку інженерно-екологічної експертизи № 420/22-25 від 25.04.2022року призвело з екологічної точки зору до незворотних порушень, внаслідок чого ділянка не може бути відновлена у тому вигляді, в якому вона існувала до моменту зняття шару ґрунту та утворення виямок внаслідок самовільного користування надрами. Незворотних змін зазнав ландшафт місцевості, де розташована досліджувана земельна ділянка за рахунок утворення виямок та вивезення добутого піску, що призвело до неможливості відтворити зазначений природний об`єкт протягом тривалого часу.
Також, під тяжкими наслідками згідно висновку інженерно-екологічної експертизи № 420/22-25 від 25.04.2022 року розуміється те, що при самовільному видобуванні піску на
Крім того, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 18.09.2021 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч вимогам, передбаченим ст. ст. 14, 15, 16, 17, 19, 23 Кодексу України «Про надра», Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, достовірно знаючи про відсутність дозволу на користування земельними ділянками для цілей, пов`язаних з використанням надр і відсутність належним чином оформленого спеціального дозволу (ліцензії) на видобуток корисних копалин, без гірничого відводу та плану розробки родовища корисних копалин, діючи умисно, із залученням спеціальної техніки, організували самовільний видобуток корисної копалини (піску) промисловим способом за допомогою екскаватора марки «ATLAS 1404», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіля марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіля марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , створивши кар`єр для видобутку піску на земельній ділянці, яка розташована на території Грозинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, де були виявлені «на гарячому».
Відповідно висновку товарознавчої експертизи № 266/23-25 від 03.02.2023 року вартість піску, що знаходився в причепах виявлених автомобілів марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 3145 грн. 00 коп.
Згідно висновку інженерно-екологічної експертизи № 420/22-25 від 25.04.2022 року встановлено, що при самовільному видобуванні піску на пошкодженій земельній ділянці, яка розташована на території Грозинської сільської ради Коростенського району Житомирської області, державі була завдана матеріальна шкода у розмірі 342 720 грн. 00 коп.
28 лютого 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, 4 ст.240 КК України.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4 ст. 240 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
-протоколом огляду місця події.
-висновками судових експертизи.
-протоколами негласних слідчих розшукових дій та іншими документами.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3, 4 ст. 240 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростень
Житомирської області, громадянин України, не працюючий, з середньою-спеціальною освітою, не інвалід, не одружений, осіб на утриманні не має, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, під час досудового розслідування виникли підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому виникла необхідність в обранні запобіжного заходу з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3,4 ст. 240 КК України, найтяжчий з яких згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, та відповідно до ч. 4 ст. 240 КК України карається позбавленням волі строком від 5 до 8 років, ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання.
Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного та об`єктивні обставини, що встановлені в ході досудового розслідування, вважаю за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (з 01.01.2023 який становить 1342 гривні для працездатних осіб), що становить 107 360 гривень 00 копійок (сто сім тисяч триста шістдесят гривень 00 копій.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень 00 копійок (сто сім тисяч триста шістдесят гривень 00 копій, з покладанням наступних обов`язків:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду, у провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження на визначений ним час для проведення слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав і просив задовольнити. Зазначив, що досудовим розслідуванням зібрані обґрунтовані докази на підтвердження вчинення кримінальних правопорушень, що стало підставою для повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч.3, 4 ст.240 КК України, які відносяться до тяжких злочинів. Розмір заподіяних збитків становить 342 720 гривень, тому запобіжний захід у вигляді застави забезпечить належну поведінку ОСОБА_4 та наддасть можливість звернути заставу у рахунок відшкодування шкоди.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення не визнає, такого розміру коштів не має.
Адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що повідомлена підозра є необґрунтованою, жодних обґрунтувань на наявність ризиків не наведено, як і не наведено доводів щодо неможливості застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу. З приводу поданого клопотання просив долучити письмові заперечення .
Вислухавши доводи прокурора, позицію підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, встановлено наступне:
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст.240 КК України вручено ОСОБА_4 28.02.2023 року.
Відповідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Застава - вид запобіжного заходу, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих
Внесене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді застави слідчий та прокурор вказують на можливість запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Наведене вказує на ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з тим, в судовому засіданні прокурор зазначив, що інформації щодо впливу на свідків зі сторони ОСОБА_4 не володіє. Також на запитання судді повідомив, що цивільний позов у матеріалах кримінального провадження відсутній.
Отже, при розгляді клопотання в судовому засіданні доказів на підтвердження зазначеного ризику не здобуто, вказаний ризик є лише припущенням, що не ґрунтується на достовірних даних.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Отже, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.
Як особа, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має постійне місце реєстрації та проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, компрометуючої репутації не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні, не наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 .
З врахуванням встановлених при розгляді клопотання обставин слідчий суддя дійшов висновку, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді застави, є необґрунтованим.
Отже, з огляду на сукупність встановленого та вищенаведеного, даних про особу підозрюваного, з урахуванням його процесуальної поведінки, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді
особистого зобов`язання, з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які є тотожними до обов`язків, що покладаються на особу у разі визначення застави, що буде достатнім та співмірним, відповідатиме кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам, і також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави слід відмовити.
Статтею 309 КПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному порядку, до яких віднесено ухвалу слідчого судді про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави.
Керуючись ст.ст.176-181, 184, 193-194, 196, 309 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
В застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 28.04.2023 року.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду та в разі неможливості прибуття завчасно повідомляти слідчого, прокурора, суд;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала в частині відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1