Справа №601/2020/22
Провадження № 1-кп/601/41/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець кримінальне провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000409 від 21.09.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, вчителя Бутинського ліцею, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» - завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» - Поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Так, 21.09.2022 поліцейський сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержант поліції ОСОБА_6 , згідно з добової розстановки Кременецького районного відділу поліції заступили в добовий наряд для несення служби на маршруті патрулювання в м. Кременець Тернопільської області. Вказані працівники правоохоронного органу перебували на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid» (українською мовою - «Шкода Рапід») у форменому одязі із розпізнавальними знаками.

21.09.2022 близько 16:00 год., поліцейський сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області старший сержант поліції ОСОБА_7 , спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції ОСОБА_6 перебували на узбіччі автодороги М19, що неподалік с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, які виконували свої службові обов`язки відповідно до посадової інструкції, а саме оформлення дорожньо-транспортної пригоди між автомобілями марки «Opel Insignia CDTI» (українською мовою - «Опель Інсігнія») із номерним знаком НОМЕР_1 та автомобілем марки BMW 320 d із номерним знаком НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_3 .. В цей час, водій автомобіля марки BMW (українською - БМВ) моделі 320 d ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Так, 21.09.2022 близько 16:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на автодорозі МІ 9 поблизу с. Горинка Кременецького району Тернопільської області поводив себе агресивно, виражався грубими та нецензурними словами відносно вищевказаних працівників поліції. Виконуючи свої функціональні обов`язки, працівники поліції зробили зауваження ОСОБА_3 , який жодним чином на це не реагував. В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, 21.09.2022 близько 16:00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на ділянці автодороги М19 поблизу с. Горинка Кременецького району Тернопільської області умисно наніс один удар лівою рукою в область правого плеча поліцейському сектору патрульної поліції ОСОБА_5 , який в той час виконував свої службові обов`язки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця передньої поверхні грудей справа, що є ознакою забиття м`яких тканин правого плечового суглоба у вигляді набряку. Вказані тілесні ушкодження належать до легкого тілесного ушкодження.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, вказавши, що дійсно 21.09.2022 близько 16 год. 00 хв., перебуваючи на ділянці автодороги М19 поблизу с. Горинка Кременецького району Тернопільської області наніс один удар лівою рукою в область правого плеча потерпілого. Поряд з цим, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаявся, зазначивши, що примирився із потерпілим, шкодує про скоєне. Перерахував 4750 грн. допомоги ЗСУ.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення щодо нього, викладені в обвинувальному акті. Також зазначив, що вибачив обвинуваченому, жодних претензій до нього немає, а тому просив його суворо не карати.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття, визнання винуватості. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у відповідності до ст.89 КК України не судимий.

Крім того, суд не залишає поза увагою й позицію щодо покарання висловлену в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , думка якого хоча і не має переважного значення при прийнятті рішення щодо покарання, втім не може бути залишена без належної уваги та оцінки і безумовно підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами.

Окремо суд враховує й поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду, яка наповнена критичною оцінкою вчиненого та висловленням жалю з приводу вчиненого, а також демонстрацією готовності нести відповідальність за вчинене (повне визнання вини, належна процесуальна поведінка).

З огляду на викладене та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та враховуючи, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.345 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

Окрім того, із урахуванням обставин даної справи, особи обвинуваченого, який щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим, примирення з потерпілим, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України й звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України. З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину, взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, під час судового розгляду дав детальні показання щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення, висловив жаль з приводу скоєного, з потерпілим примирився.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом також встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: