Справа № 163/1886/22
Провадження № 1-кп/163/210/22
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000262 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, на початку серпня 2022 року, перебуваючи у приміщенні торгово-офісного центру «Славутич» по проспекту Олександра Поля, 104а, в місті Дніпро Дніпропетровської області, під час особистої зустрічі вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного виїзду за межі України, а саме, тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017. З цією метою, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, через два дні після цієї зустрічі на цьому ж місці як пособник у виготовленні вказаного підробленого документа ОСОБА_4 надав невстановленій особі дані свого паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 11.08.1997 Красноградським РВУ МВС України в Дніпропетровській області, та особисту фотокартку.
Невстановлена особа, використовуючи дані ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки виготовила на ім`я ОСОБА_4 підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 05.09.2022, до якого вклеїла його фотокартку та внесла недостовірні відомості про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, завіривши відтиском печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та штампів «Взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 19.08.22», «Виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 05.09.22», підробивши підпис начальника вказаної установи.
Після цього, орієнтовно 11 вересня 2022 року, при особистій зустрічі, на тому ж місці, невстановлена особа передала підроблене тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 , який за них в якості розрахунку передав цій особі 3000 доларів США.
Близько 10:00 години 26 вересня 2022 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення «Ягодин» Волинської митниці, що по вулиці Привокзальній 14 в селі Римачі Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 , будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України в умовах дії запровадженого воєнного стану, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» як підставу для перетину державного кордону України у воєнний час надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений на його ім`я документ - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 05.09.2022, яке зазначеною у ній установою не видавалось і не посвідчувалось.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання буде призначене з випробуванням згідно ст.75 КК України та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речового доказу документу належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 26 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000262, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
- за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ документ: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 05.09.2022, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000262, залишити у матеріалах цього провадження, скасувавши накладений на них ухвалою слічого судді Любомльського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2022 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1132 (одну тисячу сто тридцять дві) гривні 68 копійок судових витрат на проведення технічної експертизи документів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1