ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові об`єднане кримінальне провадження № 0000025 від 04.01.2022 та № 0000551 від 22.04.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2022, близько 23 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Папаніна, 3, в місті Фастові Київської області, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що фактично належить ОСОБА_7 .

Так, 03.01.2022 о 23 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , побачив, що на земельній ділянці біля паркану, що біля домоволодіння № 3 припаркований автомобіль марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що фактично належить ОСОБА_7 , яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаному місці, діючи з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 діючи умисно, не маючи дозволу власника, через незачинені двері проник до салону зазначеного автомобіля, після чого за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, привів в дію двигун та попрямував за адресою Київської області Фастівського району с. Дорогинка, таким чином заволодівши транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_4 з місця події зник, а викраденим автомобілем розпорядився на власний розсуд, тим самим виконав усі дії які вважав за необхідними для доведення злочину до кінця, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім того, 18.04.2022 приблизно о 07 год. 30 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон NOKIA 6.1 ТА-1043, 3GB RAM 32GB ROM», вартістю 2000,00 грн., який належить ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 з місця події втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 2000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, 18.04.2022, в період часу з 10 год. 30 хв. до 12 год. 31 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Фастів Київської обл., реалізовуючи свій єдиний злочинний намір, який охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме грошових коштів на суму 2380,87 грн., які належать ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що для реалізації указаного злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, а саме декілька безконтактних розрахунків картками з PayPass, які активовані у мобільному телефоні «NOKIA 6.1 ТА-1043 3GB RAM 32GB ROM», який належить ОСОБА_8 , здійснив оплату обраних товарів на загальну суму 2380,87 грн. у 7 торгових точках, а саме: о 10 год. 32 хв. ОСОБА_4 здійснив безконтактний розрахунок за товар у магазині «Кулиничі» на суму 16,50 грн.; о 11 год. 31 хв. - у магазині «Лакомка» на суму 24,00 грн.; о 11 год. 38 хв. - у магазині «Треш» на суму 74,93 грн.; о 11 год. 48 хв. - у магазині «Сільпо» на суму 176,67 грн.; о 11 год. 57 хв. - у магазині «Червоний маркет» на суму 373,77 грн.; о 12 год. 06 хв. - у магазині «Укрзолото» на суму 1116,00 грн.; о 12 год. 29 хв. - у магазині «Кооператор» на суму 410,00 грн.; о 12 год. 31 хв. - у магазині «Кооператор» на суму 167,00 грн.; о 12 год. 31 хв. - у магазині «Кооператор» на суму 22,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив крадіжку повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та пояснив суду, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочини, зокрема пояснив, що він 03.01.2022 йшов додому та побачив автомобіль, який стояв біля дороги. Він підійшов до автомобіля та побачив, що він відчинений, а в … залишені ключі. Він сів в автомобіль, відкотив його, після чого завів та поїхав у село Дорогинку, де залишив цей автомобіль, а сам поїхав додому. Потім до нього приїхали працівники поліції та забрали автомобіль. Крім того, 18.04.2022, після спільного розпивання алкогольних напоїв з потерпілою ОСОБА_9 та її матір`ю, він повів її проводжати додому. Після чого до ранку продовжував з ними розпивати алкогольні напої. Коли потерпіла пішла відпочивати, він попросив її матір приготувати йому чай, і коли вона відвернулася, то він викрав мобільний належний потерпілій телефон. Свій вчинок пояснив тим, що в нього був телефон кнопочний, а в потерпілої інший. У подальшому, він побачив, що в телефоні увімкнена програма, яка дозволяє розраховуватися безконтактно, тому він вирішив придбати різні продукти додому та каблучку для своєї подруги.

Потерпілій ОСОБА_9 він повністю відшкодував завдану шкоду за телефон та витрачені кошти.

У вчиненому щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а потерпілі надали суду заяви, в яких просили суд розглядати кримінальне провадження без їх участі, суд, роз`яснивши присутнім учасникам положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає таке.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані:

за ч. 1 ст. 289 КК України,як незаконне заволодіння транспортним засобом;

за ч. 4 ст. 185 КК України, як крадіжка, , вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

та крадіжка, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з документами, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , він раніше не судимий, за місцем навчання та проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, проходить військову службу як доброволець в Українській добровольчій армії.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочинів та добровільне відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких та тяжких злочинів, обставини вчинення кримінальних правопорушень, кількість епізодів злочинів, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду завдану криміналними правопорушеннями, його поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 69-1 та 33,70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановити йому іспитовий строк, а також покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Судові витрати відповідно до довідок про витрати на проведення експертиз під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за висновками експертиз:№ СЕ-19/111- 22/11965-ТВ від 23.04.2022 та № 495 від 31.01.2022, у загальній сумі складають 1014 грн. 86 коп.

Згідно зі ст. 124 КПК України вказані судові витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт на майно, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2022, слід скасувати.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 369-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 33, 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 06.02.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз, у загальній сумі - 1 014 (одна тисяча чотирнадцять) грн. 86 копійок у дохід держави.

Арешт майна, накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11.01.2022 скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

?автомобіль марки ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому;

?свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити останньому;

?диск з файлами відеозаписів з магазину «Треш» по вул. Соборній 26 в м. Фастів Київська область, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

?диск з файлами відеозаписів з магазину «Сільпо» по вул. Соборній 42 в м. Фастів Київська область, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

?диск з файлами відеозаписів з магазину «Червоний маркет» по вул. Соборній 40а в м. Фастів Київська область, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1