Справа № 461/686/23
Провадження № 1-кс/461/669/23
УХВАЛА

02.02.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 26.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 26.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2023 до ОСОБА_6 звернувся громадянин ОСОБА_7 з приводу з`ясування обставин для законного перетину державного кордону України до Республіки Польща з метою ввезення на територію України гуманітарного вантажу, в ході чого в ОСОБА_8 виник умисел на сприяння незаконного переправлення особи через держаний кордон України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи при цьому, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

В подальшому, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на сприяння в організації переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з корисливого мотиву, цього ж дня в телефонному режимі повідомив останньому, що його послуги щодо сприяння в незаконному переправленні через державний кордон України коштуватимуть 5000 доларів США.

31.01.2023 ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на сприяння в організації переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, з корисливого мотиву, перебуваючи неподалік від Оперного театру у м.Львові, будучи повідомленим ОСОБА_7 про бажання перетину державного кордону України з метою перевезення гуманітарного вантажу, надав згоду у сприянні йому в незаконному перетині ним кордону України за неправомірну вигоду в розмірі 5000 доларів США. За вказані кошти ОСОБА_6 погодився надати послуги із фіктивного оформлення ОСОБА_7 нібито водієм на фірму-перевізник з подальшим внесення його анкетних даних до системи «Шлях», в якості отримувача гуманітарної допомоги за кордоном.

При цьому ОСОБА_6 діючи умисно, та з корисливих мотивів, надав вказівку ОСОБА_7 підготувати та передати йому копії документів, а саме: посвідчення водія, паспорту громадянина України та закордонного паспорту, а також висловив вимогу про передачу йому завдатку в розмірі 2000 доларів США. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 надав поради ОСОБА_7 щодо незаконного перетину кордону України та термінів перебування за межами України, та роз`яснив, що їх виїзд відбуватиметься із залученням ним водіїв та може здійснюватися через будь який пункт пропуску державного кордону України.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на сприяння в незаконному переправленні ОСОБА_7 через держаний кордон України в Республіку Польща, 01.02.2023 ОСОБА_6 з корисливих мотивів, організував зустріч на пл. Різні, у м. Львів, де отримав від ОСОБА_7 копії документів та неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США в якості завдатку за фіктивне оформлення його нібито водієм на фірму-перевізник з подальшим внесення його анкетних даних до системи «Шлях», в якості отримувача гуманітарної допомоги за кордоном, після чого протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 2000 доларів США вилучено.

01.02.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

01 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зокрема у вчиненні тяжкого злочину, санкції статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Підозрюваний зазначив, що не мав наміру сприяти в незаконному переправленні ОСОБА_7 , закордон, а хотів лише певний час покористуватись грошовими коштами останнього, а згодом повернути. Захисник вказав, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь які документи, які б підтверджували, що ОСОБА_6 належить до службових осіб військових, правоохоронних органів, військових адміністрацій, медичних закладів, відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги., крім того відсутні докази того, що останній мав реальну можливість хоча б якимось чином сприяти ОСОБА_7 перетині державного кордону, а відтак у діях підозрюваного відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення. Додатково зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 на постійній основі шляхом відвідувань здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є особою похилого віку та має серцево-судинні захворювання. Враховуючи вищенаведене просив, обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які містяться в: рапорті про виявлення кримінального правопорушення; заяві про вчинення кримінального правопорушення; показаннях свідка ОСОБА_7 ; протоколі огляду, ідентифікації, помічення грошових коштів; протоколі виготовлення несправжніх спеціальних імітаційних засобів у вигляді бланків грошових купюр; протоколі невідкладного обшуку.

Слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання винуватим ОСОБА_6 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років.

- ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного знищити або сховати викрадене майно, а також знаряддя та засоби вчинення правопорушень, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що на даний час органом досудового розслідування не отримано всіх речових доказів та знарядь вчинення кримінального правопорушення підозрюваний може знищити або сховати такі речі та документи;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом, шляхом переконання та залякування може спонукати свідка до зміни показань;

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний неодружений, офіційно не працевлаштований. Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_9 здійснює догляд за своєю матір`ю cспростовується тим, що остання проживає окремо.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на незаконне переправлення осіб призовного віку чоловічої статі у період дії воєнного стану під час загальної мобілізації через державний кордон за межі України, що підриває обороноздатність України.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування на підрив обороноздатності Української Держави, Збройні Сили якої потребують належної підтримки та забезпечення для захисту країни, громадян та надання відсічі агресору, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого,- задовольнити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 02 квітня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 грн., та у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 06 лютого 2023 року о 16 год. 15 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1