Номер провадження: 11-кп/813/439/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000356 від 03 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України в зв`язку зі смертю обвинуваченої,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2021 року, який був ухвалений у спрощеному провадженні, ОСОБА_8 визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та їй призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, прокурор Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_8 , просив скасувати оскаржений вирок суду, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що на час ухвалення оскарженого вироку ОСОБА_8 не відбула покарання у виді громадських робіт, призначене за попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2021 року.

Прокурор вважає, що суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме ст.71 КК України.

За таких обставин, прокурор просив оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України, з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України, щодо повного або часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 25 лютого 2021 року у виді громадських робіт.

Заступник прокурора Одеської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікацію дій обвинуваченої ОСОБА_8 , просив скасувати оскаржений вирок суду в частині призначення покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що на час ухвалення оскарженого вироку ОСОБА_8 не відбула покарання у виді громадських робіт, призначене попереднім вироком Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2021 року. При цьому суд першої інстанції не застосував положення ч.1 ст.71 та ст.72 КК України.

Прокурор вважає, що з урахуванням суспільної небезпеки, характеру та тяжкості вчиненого кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, яка повністю визнала вину та розкаялася, вчинила кримінальний проступок в період невідбутого покарання за попереднім вироком, обвинуваченій ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України.

За таких обставин прокурор просив ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2021 року у виді громадських робіт строком 80 годин, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України дорівнює 10 дням обмеження волі.

В іншій частині просив вирок залишити без змін.

21 вересня 2022 року від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому він просив закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000356 від 03 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 у зв`язку з її смертю.

В апеляційних скаргах прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 питання про реабілітацію померлої обвинуваченої не ставиться.

Пунктом 2) ч.10 ст.284 КПК України передбачено, що суд - до постановлення ухвали про закриття кримінального провадження направляє у порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення повідомлень, одному з близьких родичів або члену сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захиснику обвинуваченого копію клопотання прокурора про закриття кримінального провадження із роз`ясненням права заявити клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

На виконання вказаних вимог КПК України секретар судового засідання ОСОБА_5 зв`язався з матір`ю обвинуваченої ОСОБА_8 з метою з`ясувати чи не заперечує вона проти закриття кримінального провадження. Проте остання висловила незацікавленість в спілкуванні з апеляційним судом, що було розцінено судом як небажання заявляти клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав своє клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 була засуджена вироком Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2021 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України з призначенням її покарання, тобто відносно неї був постановлений обвинувальний вирок. Кримінальне провадження судом розглядалось у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, оскільки обвинувачена беззаперечно визнала свою вину, не оспорювала встановлені в результаті досудового розслідування обставини і була згодна на розгляд обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні, про що була складена відповідна заява.

27 липня 2022 року від матері обвинуваченої до Одеського апеляційного суду для долучення до матеріалів справи надійшла копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 зі змісту якої убачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2022 року з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) був витребуваний актовий запис про смерть громадянки Заобурні ОСОБА_11 ,

На запит апеляційного суду була надана копія актового запису про смерть №4145 від 06 квітня 2022 року, з якої убачається, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 26 років.

Згідно з п.5) ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Оскільки питання про реабілітацію померлої обвинуваченої ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження не виникає, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вирок обвинувальний Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2022 року необхідно скасувати, а кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000356 від 03 червня 2021 року закрити на підставі п.5) ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись статтями 284, 404, 407, 417. 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Апеляційні скарги заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 та прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 02 липня 2021 року, яким ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України скасувати.

Кримінальне провадженні, внесене до ЄРДР за №0000356 від 03 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК закрити на підставі п.5) ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченої.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4