Справа № 467/991/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка спільне клопотання в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», в силу ст. 89 КК України, засудженого вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.01.2012 року за ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 151 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 Кк України до 15 років позбавлення волі, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.03.2016 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, засудженому зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 26.02.2011 року по 10.04.2012 року з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:

До Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшло спільне клопотання в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 81 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2012 року за ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі. На підставі ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22.03.2016 року, засудженому на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 26.02.2011 року по 10.04.2012 року з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 26.02.2011 року. Кінець строку: 11.01.2025 року.

Засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, призначеного судом.

Начальник виправної колонії та спостережна комісія при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про слухання справи в його відсутність подане клопотання підтримує в повному обсязі.
Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкі злочини, працевлаштований лише з 2018 року по 2021 рік, за тривалий період відбування покарання заохочувався не систематично, з тривалими проміжком часу, що вказує на те, що його поведінка не була завжди такою, яка б підлягала заохоченню. Крім того, комісією колонії засудженому було неодноразово відмовлено в застосуванні ст. 81, 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого, заслухавши прокурора, суд приходить до наступного.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2012 року за ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 194 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання у виді позбавлення волі термін попереднього ув`язнення з 26 лютого 2011 року по 10 квітня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 26 лютого 2011 року. Кінець строку відбування покарання 11 січня 2025 року.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 194 КК України, за вчинення яких відбуває покарання засуджений, відносяться до категорії : нетяжкого злочину, тяжких злочинів та особливотяжкого злочину.
Засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, призначеного судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний тяжкий злочин відбув не менше двох третин строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише за сукупністю так званої матеріальної підстави та формальної передумови, де матеріальною підставою умовно-дострокового звільнення є доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, а формальною передумовою є відбуття засудженим певної частини покарання (п. 3 ч. 1 ст. 81 КК України).
Відповідно до п.п. 2,17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, він з 26 лютого 2011 року знаходиться в місцях позбавлення волі.

Під час знаходження в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав. З 23 квітня 2012 року відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)».

Згідно характеристики засудженого, останній відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України працевлаштований на посаду кочегара, до праці ставиться сумлінно, свої трудові обов`язки виконує в повному обсязі, постійно проявляє трудову ініціативу. До дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз за збереження заборонених предметів. На даний час стягнення погашене в установленому законом порядку. П`ятнадцять разів заохочувався за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки. На критику в свою адресу реагує спокійно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом колонії, при спілкуванні ввічливий, тактовний, виявляє повагу. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до майна установи, здійснює за ними належний догляд. Відповідально ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування та має достатній рівень необхідних навичок для їх самостійного виконання. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться відповідально, виконує їх своєчасно.

Відповідно до ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльних організацій, залучений до участі в програмі диференційованого виховного впливу "фізкультура і спорт", "творчість", "підготовка до звільнення", підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, отримує від них посилки.

Комісією колонії від 28 січня 2020 року протокол засідання комісії № 2 засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а саме заміні не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням 28.01.2020 року, як такому, що не став на шлях виправлення та у застосуванні ст.81 КК України умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення, протокол засідання комісії № 7 від 14 квітня 2021 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_4 , останній має 15 заохочень та 1 стягнення у виді суворої догани, яке на теперішній час погане в установленому законом порядку.

Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
В силу ст. 9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.

Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти, що засуджений працевлаштований, самостійно без додаткової мотивації виходить на роботу, належно виконує роботу, дбайливо ставиться до робочого інструменту, не порушує правил техніки безпеки.

Згідно п. 5 ст. 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються, як правило, в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

Відповідно до довідки про працевлаштування ОСОБА_4 з 2015 року по теперішній час працював каменотесом, кочегаром, машиністом котельні, робітником по ремонтних та будівельних роботах.

Як вбачається зі змісту довідки про виконання норм виробітку за 2015-2021 роки засудженим ОСОБА_4 , такий працював погодинно, однак за 2016 рік дані про норми виробітку відсутні, частково відсутні такі дані за 2018 рік та за 2021 рік.

Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати, засудженому ОСОБА_4 нараховувалась заробітна плата за період з 2012 року по 2022 рік.

Згідно довідки про залучення ОСОБА_4 до робіт з благоустрою колонії на підставі ч. 5 ст. 118 КВК України, останній залучався до таких робіт.

Отже, з досліджених матеріалів судом встановлено з боку засудженого ОСОБА_4 сумлінне ставлення до праці протягом значної частини відбування покарання.
Як видно з матеріалів особової справи засудженого, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 лютого 2020 року, у задоволенні спільного клопотання в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" та заступника голови спостережної комісії при Арбузинській районній державній адміністрації Миколаївської області про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої ним частини строку покарання на більш м`яке у виді обмеження волі відмовлено, як такому, що на даному етапі відбування покарання лише стає на шлях виправлення.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої ним частини строку покарання на більш м`яке у виді обмеження волі відмовлено, як такому, що на даному етапі відбування покарання умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено, як такому, що на даному етапі відбування покарання лише стає на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як встановлено судом, за матеріалами особової справи засудженого, ОСОБА_4 відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, за весь період відбування покарання має 1 стягнення, яке на даний час погашене, протягом відбування покарання характеризувався позитивно, п`ятнадцять разів, а саме з жовтня 2014 року по жовтень 2022 року до нього застосовані заохочення, працевлаштований, залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. Відтак, суд вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_4 дійсно наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.
На підставі викладеного, враховуючи сукупність і взаємозв`язок досліджених доказів, суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, додержанням ним вимог режиму, участю у самодіяльних організаціях, а також його намірами щодо прилучення до праці, також даних, що характеризують його особу протягом всього періоду відбування покарання, свідчить, що він довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України та п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Спільне клопотання в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)" та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від подальшого відбуття покарання умовно-достроково на 2 (два) роки 01 (однин) місяць на 4 (чотири) дні невідбутого строку покарання.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1