Справа № 138/3167/22
Провадження №:1-кп/138/62/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2023 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000176 від 07.10.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апаран Республіка Вірменія, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , вірмена, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, що надійшло з угодою про визнання винуватості

ВСТАНОВИВ:

26.12.2022 в Могилів-Подільський міськрайонний суд з Вінницької обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, по якому заходом забезпечення кримінального провадження було застосовано під час досудового розслідування арешт майна.

Відповідно до обвинувального акту та угоди про визнання винуватості від 15.12.2022 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України: закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Хоч сторони уклали угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні і підтримали її в судовому засіданні, суддя, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши зміст обвинувального акту та угоди про визнання винуватості з доданими матеріалами, дійшов висновку, що дана угода укладена з порушенням вимог ст. 472 КПК України і в її задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу,а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Згідно ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним. Також суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу, порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а також в разі очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються, крім іншого, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце).

В угоді ж зазначено, що ОСОБА_4 у ході досудового розслідування активно сприяв його здійсненню шляхом надання у своїх показаннях інформації щодо способу розповсюдження (збуту) наркотичних засобів на території України, а також зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами у викритті інших, відомих йому, кримінальних правопорушень, вчинених іншими особами, їх розкритті та розслідуванні шляхом надання пояснень та показань, але не вказано конкретно чи в рамках даного кримінального провадження і у викритті якої іншої особи чи взагалі упродовж свого життя. Сам обвинувачений заперечив в суді те, що надавав слідству інформацію щодо способу розповсюдження (збуту) наркотичних засобів на території України і що йому взагалі щось відомо про вчинені будь-ким правопорушення, стверджуючи, що в цій сфері є необізнаною особою. Сформульований таким чином обов`язок обвинуваченого не лише не відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а й ставить ОСОБА_4 в незрозуміле та залежне від правоохоронців становище, коли будь-яку його дію чи бездіяльність упродовж всього його подальшого життя можна буде вважати не бажанням співпрацювати і відповідно вживати до нього заходів, передбачених ст. 389-1 КК України та ст. 476 КПК України, а отже вказує про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Крім того, в угоді про визнання винуватості зазначено пом`якшуючі покарання обставини, які не входять в перелік ст. 66 КК України, зокрема налагодження міцних соціальних зв`язків та активна участь у суспільному житті за місцем проживання, відсутність матеріальної та іншої шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому сторонами не надано належним чином оформлених документів, які б підтверджували цю інформацію і дозволили б суду визнати та застосувати це як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 . Зазначене не дозволяє на даній стадії судового провадження дійти об`єктивного висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді штрафу без додаткового покарання у виді конфіскації майна, з огляду на те, що останній ще й офіційно не працевлаштований, аби це покарання відповідало інтересам суспільства, а вирок суду міг бути реально виконаним.

Керуючись ст. 314-316, 369-372, 472 КПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 15.12.2022 у кримінальному провадженні №0000176 від 07.10.2022 між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1