Справа № 297/3577/22
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 лютого 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 21.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосія, АР Крим, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в розпорядженні військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою суду від 23.01.2023 року був наданий дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 21.10.2022 року по його обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зупинено судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - до його розшуку.

Одночасно із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого прокурором було подано клопотанням до суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ..

21.02.2023 року прокурором ОСОБА_3 було подано доповнення до клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання та доповнення до нього мотивовано тим, що до Берегівського районного суду скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000206 від 21.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, займаючи посаду командира взводу 3 взводу охорони 5 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, 08.08.2022 року самовільно залишив місце несення військової служби, а саме: територію розташування роти військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 28.09.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Так, прокурор зазначає, що Берегівським районним судом на 08 грудня 2022 року було призначено підготовче судове засідання у цьому кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовче судове засідання не з`явився. У зв`язку з вищенаведеним, оскільки явка обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання є обов`язковою, ухвалою Берегівського районного суду від 08.12.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано привід на 12.01.2023 року та відкладено підготовче судове засідання на зазначену дату. Однак, 12.01.2023 обвинувачений ОСОБА_5 без поважних причин повторно не з`явився, а ухвала про привід не була виконана. Підготовче судове засідання було перенесене на 23.01.2023, проте й на цю дату обвинувачений ОСОБА_5 без поважних причин не з`явився на судове засідання. Також, в матеріалах цього кримінального провадження наявний судовий виклик, виданий Берегівським районним судом, у якому зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язаний прибути до Берегівського районного суду 23.01.2023 й наявний особистий підпис останнього про отримання цього судового виклику.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ухилення останнього від участі у судових засіданнях виникла необхідність в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, у цьому кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладеного на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово без поважних причин ухиляється від явки до суду й таким чином не виконує свої процесуальні обов`язки, свідчать про реальну наявність ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та суду. Обвинувачений має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на судові виклики до суду без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід судового розгляду у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується.

Крім цього, той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Вивченням особи обвинуваченого, на даний час, встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Таким чином, на думку сторони обвинувачення, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні.

Окрім цього, прокурор зазначив, що 16 серпня 2022 року Верховна Рада України ухвалила Закон «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану». Так, вказаним Законом статтю 176 Кримінального процесуального кодексу України доповнено частиною сьомою, відповідно до якої «Під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176», тобто тримання під вартою.

Крім того, змінами до статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Матеріалами, якими обґрунтовується клопотання сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтверджується, що останній перебуває у статусі діючого військовослужбовця та обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який він вчинив під час дії воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доповнення до клопотання та пояснив, що обвинувачений неодноразово не з`явився на підготовче судове засідання, ухилявся від своїх обов`язків щодо явки до суду.

Захисник ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений після самовільного місця несення служби добровільно повернувся до військової частини, готовий вибути на фронт для захисту суверенітету України та протидії військової агресії, має сім`ю, а тому просив обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, обіцяв виконувати обов`язки обвинуваченого та після одужання вибути виконувати свій військовий обов`язок в зоні бойових дій.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчі судові засідання, які були призначені на 08.12.2022 року, 12.01.2023 року та 23.01.2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

У зв`язку з цим, ухвалою Берегівського районного суду від 23.01.2023 року за письмовим клопотанням прокурора надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 та оголошено його в розшук, зупинено провадження у справі (а.с. 42-44).

Тобто, це доводить ухилення обвинуваченого від суду, доведеність даного ризику ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, згідно ст. 176 ч. 8 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законом № 2810-IX від 01.12.2022, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_5 є військовослужбовцем та обґрунтовано обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, ухилявся від суду та знаходився у розшуку, що в Україні діє воєнний стан, тому суд вважає, що існує ризик його переховування від суду, а також ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Абзацом восьмим ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183, абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, врахував, що він добровільно з`явився до військової частини після оголошення його в розшук, суд вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

При цьому, суд вважає, що в разі внесення обвинуваченим застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно до ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183, 194, 196, 197, 314, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 21.10.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити частково.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його взяття під варту.

Строк дії ухвали закінчується 22 квітня 2023 року о 12:00 годин.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) без дозволу суду не виїжджати за межі Закарпатської області; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Лайош ГАЛ