ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1930/22 Номер провадження 11-кп/814/1092/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова Харківської області, громадянин України, освіта середня, не одружений, неповнолітніх дітей не має, інвалід 3 групи, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 10 (десять) років позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально- виконавчій установі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 17 грудня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-УІІІ від 26.11.2015 року) зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 17 грудня 2021 року до 04 серпня 2022 року включно та з 05 серпня 2022 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати на користь держави на залучення експерта в сумі 8328 ( вісім тисяч триста двадцять вісім ) гривень 32 копійки.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 вчинив злочин за таких обставин.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи мешканцем смт. Хорошево, Харківського району, Харківської області, користувався послугами автобусів маршруту № 1167 «Харків - Хорошево».

Під час користування транспортними засобами вказаного маршруту у ОСОБА_6 склалося неприязне відношення до ОСОБА_9 , який з вересня 2014 року працював у ПП «Транс-сервіс» водієм автобусу «Іван» д.н. « НОМЕР_1 », постійно на маршруті № 1167 «Харків Хорошево», внаслідок образливого під час здійснення рейсу ставлення ОСОБА_9 до пасажирів автобусу.

ОСОБА_6 внаслідок образливого ставлення до себе та своєї матері, а також інших пасажирів автобусу «Іван» д.н. « НОМЕР_1 » маршруту № 1167 «Харків - Хорошево» під керуванням ОСОБА_9 вирішив вбити останнього.

Так ОСОБА_6 , 19 червня 2017 року близько 22-00 год більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи на станції «Жихорь» сел. Хорошево Харківського району Харківської області, з метою реалізації злочинного умислу направленого на позбавлення життя ОСОБА_9 , маючи із собою заздалегідь підготовлений предмет, схожий на ніж, зайшов до автобусу «Іван» д.н.з. « НОМЕР_1 » маршрут) № 1167 «Харків - Хорошево» під керуванням ОСОБА_9 , який збирався їхати в гараж до сел. Васищеве, та попрохав водія підвезти його у попутному напрямку.

Під час руху по вказаному маршруту ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , попрохав останнього зупинити автобус на обочині перед в`їздом до сел. Васищеве на автодорозі Харків - Зміїв навпроти електроопори «190 ВЛ 1 -КВ» та відчинити задні двері.

Скориставшись зупинкою автобусу, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 , який перебував за кермом на водійському сидінні вказаного автобусу та, діючи з умислом, направленим на протиправне спричинення смерті останньому, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та свідомо допускаючи їх настання, керуючись мотивом неприязного відношення, яке склалось незадовго до події внаслідок образливого ставлення ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , його матері та інших пасажирів автобусу, заздалегідь заготовленим предметом, схожим на ніж, умисно став наносити множинні удари по різним частинам тіла ОСОБА_9 , всього було не менше 15 таких ударів та припинив їх наносити після того як усвідомив , що його умисел виконаний та потерпілий перестав подавати ознаки життя.

Злочинними діями ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1687-ДМ/17 від 24.07.2017 року, були спричинені наступні тілесні ушкодження:

-тулуба: п`ятнадцять колото-різаних поранень грудної клітки з крововиливами в оточуючі 'які тканини справа, у центральній ділянці та зліва, при чому поранення, яке розташовано по середній поверхні грудної клітки справа є проникаючим у плевральну порожнину з ураженням правої легені, поранення, яке розташовано по передньо-боковій поверхні грудної клітки справа є проникаючим у черевну порожнину з ураженням печінки, поранення, яке розташовано по боковій поверхні грудної клітки зліва є проникаючим у черевну порожнину до брижі товстої кишки;

-кінцівок: поверхневе колото-різане поранення по передній поверхні правого плеча у середній третині, два поверхневих колото-різаних поранення по задній поверхні правого передпліччя у середній третині, поверхневе колото-різане поранення по внутрішній поверхні правого передпліччя у нижній третині, поверхневе колото-різане поранення по передньо-верхній поверхні плечового суглобу зліва, поверхневе колото-різане поранення по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, два садна по задній поверхні лівого плеча у середній третині.

Колото-різані поранення тулуба мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя (п. 2.1.З.о, 4.8. «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).

Причиною смерті ОСОБА_9 стали множинні колото-різані поранення тулуба з крововиливами у плевральну та черевну порожнину, які ускладнились розвитком гострої крововтрати, яка стала безпосередньою причиною смерті.

Після чого ОСОБА_6 вийшов через задні двері автобусу та покидаючи місце вчинення злочину викинув у невстановленому місці предмет, схожий на ніж, яким наносив удари потерпілому.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із урахуванням положень ст. 69 КК України , посилаючись на те , що він є особою молодого віку , раніше не судимий , маю незадовільний стан здоров`я , є інвалідом III групи , одружений , до затримання був працевлаштований , за місцем проживання характеризується позитивно.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні адвокат та обвинувачений апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального - процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину за який він засуджений , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.1 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів провадження, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття та стан здоров`я.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обраного ним виду покарання та його конкретного строку.

Призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, вказаних висновків не спростовують.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, про, що йдеться в апеляції обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2022 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційного кримінального суду Верховного Cуду протягом 3 місяців з моменту проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4