Справа № 642/960/23
Провадження № 1-кс/642/548/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000413 від 31.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 23.02.2023 під час проведення огляду у приміщенні готелю « Крем`янець », розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32, який належить територіальній громаді м. Ізюм в особі Ізюмської міської ради, а орендодавцем (балансоутримувачем) якого є комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюм», , а саме: полімерний скорозшивач з вставкою «Исходящие», з файлами, в одному з яких знаходиться «Служебная записка начальника отдела природных ресурсов и экологии Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области ОСОБА_5 » на ім`я «И.о. Главы Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области ОСОБА_6 » з підписом, виконаним від руки чорнилом синього кольору та приміткою «вх.№ 260 от 27.08.2022» на 1 (одному) арк; «Журнал регистрации исходящей корреспонденции» Отдела природных ресурсов и экологии (загальний зошит 96 арк.); бланк заяви на постановку в «управління пенсійного фонду Ізюмського району» на 1 (одному) арк; «Журнал регистрации ознакомления с должностными инструкциями сотрудников охраны»; «Журнал регистрации инструктажей по технике безопасности сотрудников охраны»; «Список сотрудников на 23.06.2022 (ул. Соборная, 50) на 8 (восьми) арк; список співробітників незаконного органу поліції, написаний від руки на 2 (двох) арк.; документи на працевлаштування у «УВД ВГА Харьковской области» ОСОБА_7 на 6 (шести) арк.; «штатное расписание КП вневедомственная охрана «ЮГ» на 3 (трьох) арк.; перелік співробітників ВОХР «ЮГ» на 21 (двадцяти одному) арк.; бланк анкети на працевлаштування російською мовою на 2 (двох) арк.; бланк заяви - додаток до розходів коштів федерального бюджету на 1 (одному) арк.; видання газети «Харьков Z» № 21 за 2022 рік на 2 (двох) арк; Книгу здавання-приймання чергувань Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області»; дві сторінки газети «Изюмский телеграф», одна з яких - з виправленнями, виконаними від руки, оскільки вказані речі мають суттєве значення у кримінальному провадженні, як речові докази.

Як вбачається з наданого клопотання та додатків до нього, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000413 від 31.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудове розслідування проводиться за фактом вчинення державної зради в умовах воєнного стану службовими особами Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області в період окупації Ізюмського району Харківської області. Юрисдикція Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області охоплює, зокрема, безпосередньо м. Ізюм, смт. Борова, м. Балаклія.

В рамках вказаного кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (матеріали стосовно яких виділені в окремі провадження).

На сьогоднішній день в ході досудового розслідування отримано дані, які вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення колишнього поліцейського відділу реагування патрульної поліції Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_14 .

Зокрема, допитані під час досудового розслідування свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вказують, що вказана особа обіймала посаду начальника відділу екології окупаційної адміністрації у м. Ізюм Харківської області та впізнали ОСОБА_5 в ході пред`явлення для впізнання за фотознімками. Допитаний під час досудового розслідування у процесуальному статусі свідка ОСОБА_19 також повідомив, що ОСОБА_5 , користуючись своєю посадою, пропонував йому також перейти на бік ворога та працевлаштуватися, за його допомогою.

В своїх показаннях, свідки посилалися на те, що робоче місце ОСОБА_5 знаходилося у приміщенні готелю «Крем`янець», розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська (колишня - Фрунзе), 32.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 323391301), власником об`єкту нерухомості - будівлі готелю, загальною площею 2057.9 м2, розташованої за адресою - Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32 є територіальна громада м. Ізюм в особі Ізюмської міської ради, а орендодавцем (балансоутримувачем) до 26.03.2031 - комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюм», .

23.02.2023 від директора КП «Благоустрій міста Ізюм» ОСОБА_20 отримано письмову згоду на проникнення слідчого до приміщення готелю «Крем`янець», розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32 з метою проведення огляду і цього ж дня, проведено вказану слідчу (розшукову) дію, за участю, зокрема, володільця приміщення ОСОБА_20 та свідка ОСОБА_15 .

Огляд вищевказаного приміщення проводився з метою виявлення і фіксації обставин вчиненого кримінального правопорушення. Так, в ході огляду, свідок пояснила де саме знаходився кабінет ОСОБА_5 , як керівника «відділу екології», в приміщенні якого виявлено і вилучено вищевказані документи.

Постановою слідчого від 23.02.2023 вищевказані документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є матеріальними об`єктами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, вказані документи підтверджують, зокрема, факт зайняття співробітником Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 посади в окупаційній адміністрації м. Ізюм та реалізацію ним владних повноважень; працевлаштування інших осіб у структурні підрозділи окупаційної адміністрації, у тому числі - в незаконний орган «поліції» («народна міліція» тощо); зберігання та видання пропагандиських та агітаційних матеріалів держави-агресора та ін.

Отже, виходячи з викладеного, вбачається, що у кримінальному провадженні є підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, завданням якого, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, підтвердив доводи, викладені у клопотанні на його обгрунтування, просив його задовольнити у повному обсязі.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання у його відсутності, тому суд вважає можливим розглянути клопотання у його відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).

Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на тимчасово вилучене майно.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду у приміщенні готелю « Крем`янець », розташованому за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32, який належить територіальній громаді м. Ізюм в особі Ізюмської міської ради, а орендодавцем (балансоутримувачем) якого є комунальне підприємство «Благоустрій міста Ізюм», , а саме:

- полімерний скорозшивач з вставкою «Исходящие», з файлами, в одному з яких знаходиться «Служебная записка начальника отдела природных ресурсов и экологии Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области ОСОБА_5 » на ім`я «И.о. Главы Военно-гражданской администрации Изюмского района Харьковской области ОСОБА_6 » з підписом, виконаним від руки чорнилом синього кольору та приміткою «вх.№ 260 от 27.08.2022» на 1 (одному) арк;

- «Журнал регистрации исходящей корреспонденции» Отдела природных ресурсов и экологии (загальний зошит 96 арк.);

- бланк заяви на постановку в «управління пенсійного фонду Ізюмського району» на 1 (одному) арк;

- «Журнал регистрации ознакомления с должностными инструкциями сотрудников охраны»;

- «Журнал регистрации инструктажей по технике безопасности сотрудников охраны»;

«Список сотрудников на 23.06.2022 (ул. Соборная, 50) на 8 (восьми) арк;

- список співробітників незаконного органу поліції, написаний від руки на 2 (двох) арк.;

- документи на працевлаштування у «УВД ВГА Харьковской области» ОСОБА_7 на 6 (шести) арк.;

- «штатное расписание КП вневедомственная охрана «ЮГ» на 3 (трьох) арк.;

- перелік співробітників ВОХР «ЮГ» на 21 (двадцяти одному) арк.;

- бланк анкети на працевлаштування російською мовою на 2 (двох) арк.;

- бланк заяви - додаток до розходів коштів федерального бюджету на 1 (одному) арк.;

- видання газети «Харьков Z» № 21 за 2022 рік на 2 (двох) арк;

- Книгу здавання-приймання чергувань Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області».

- дві сторінки газети «Изюмский телеграф», одна з яких - з виправленнями, виконаними від руки.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали суду доручити слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1