ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/178/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що належить заявнику, накладеного ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року у справі № 753/15720/22,

в с т а н о в и в:

до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, що належить заявнику, накладеного ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року у справі № 753/15720/22.

В обгрунтування клопотання посилається, на те, що він у встановленому законом порядку придбав квартиру АДРЕСА_1 , для проживання своєї сім`ї, у даному кримінальному провадженні він був допитаний в якості свідка, у зазначеній квартирі зареєстровані його дружина та малолітній син, вважає накладення арешту в частині заборони користування вказаною квартирою незаконним, просить скасувати арешт накладений ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року у справі № 753/15720/22 в частині заборони користування вказаною квартирою та передати її на відповідальне зберігання йому як власнику із наданням дозволу користування нею за цільовим призначенням але із збереженням заборон відчуження та розпорядженням вказаним майном.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді справу № 753/15720/22 передано слідчому судді ОСОБА_1 .

Розгляд клопотання було призначено на 10 січня 2022 року.

10 січня 2022 року в судове засідання з`явився ОСОБА_3 , прокурор за клопотання якого було накладено арешт не з`явився, розгляд клопотання було відкладено на 11 січня 2022 року.

11 січня 2022 року у судове засідання з`явився ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, причини невки не повідомив.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002310, від 04 серпня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлений час та у невстановленому місці невстановлені особи шахрайським шляхом, використовуючи підроблені документи, заволоділи квартирою АДРЕСА_1 .

Під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 , остання вказала, що з 2008 року зареєстрована в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з 2017 року проживає в ній. Власником даної квартири була її бабуся ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала до цього часу вона за адресою: АДРЕСА_3 . Всі оригінали на обидві квартири знаходяться в ОСОБА_5 та іншим особам не передавались.

7 квітня 2021 року вона дізналася що невстановлені особи здійснили продаж квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до даних інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 258252917 від 25 травня 2021 року вбачається, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про те, що власником квартири за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 32,08 кв. метрів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) є ОСОБА_3 . Право власності ОСОБА_3 набуто на підставі договору купівлі-продажу від 05 квітня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , реєстр №363. До набуття ОСОБА_3 право власності на квартиру за договором купівлі-продажу від 05 квітня 2021 року, вона (квартира) належала ОСОБА_8 , який, відповідно, набув право власності на квартиру на підставі договору дарування від 23 червня 2020 року, укладеного між ОСОБА_6 (дарувальник) тa ОСОБА_8 (обдарований), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , реєстр № 357.

26 жовтня 2022 року постановою слідчого квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 32,08 кв. метрів (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) визнано речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року у справі № 753/15720/22 накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площеню 32,08 кв.м. (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що він не був присутнім в судовому засіданні при розгляді клопотання прокурора про накладення арешту на квартиру, оскільки він отримав повідомлення про дату судового засідання на наступний день після розгляду вказаного клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що у квартирі зареєстровані ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 , вказана квартира є єдиним місцем проживання сім`ї її власника ОСОБА_3 , квартиру було придбано для проживання родини, в ній зроблено ремонт, на який витрачено кошти, відчужувати він її не збирається.

Враховуючи ті обставини, що квартира на яку накладено арешт є єдиним місцем проживання сім`ї ОСОБА_10 , клопотання власника майна підлягає задоволенню, оскільки подальше обмеження у праві користування майном буде надмірним втручанням у право на мирне володіння майно, а збереження обтяжень у вигляді заборони відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт, забезпечить мету його накладення.

Враховуючи те, що слідчим суддею задоволено вимоги заявника ОСОБА_3 в частині заборони користування квартирою, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо передачі йому квартири на відповідальне її зберігання.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 98, 100, 107, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Арешт майна, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 20 грудня 2022 року у справі № 753/15720/22 у кримінальному провадженні № 0002310 скасувати частково, а саме: в частині заборони користування квартирою АДРЕСА_1 її власником ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя