Справа № 739/1030/22
Провадження № 1-кс/739/438/22
УХВАЛА

про задоволення відводу

27 грудня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 подав заяву про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Заява мотивована тим, що за трьома епізодами домашнього насильства, які лягли в основу обвинувачення щодо ОСОБА_4 , вчиненими 26 та 27 червня, а також 05 липня 2022 року суддя ОСОБА_7 , який є головуючим у справі, виніс постанову від 20 липня 2022 року, якою ОСОБА_4 , визнав винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб. Оскільки суддя ОСОБА_7 вже надавав оцінку відповідним обставинам в рамках справи про адміністративне правопорушення, яке за своєю суттю є кримінальним згідно прецидентної практики ЄСПЛ, він, на думку захисника, має бути відведений від розгляду даної справи, в рамках якої необхідно повторно надати оцінку поведінці заявника, вже оціненій в рамках іншої справи.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Потерпіла у судовому засіданні клопотання підтримала.

Суддя ОСОБА_7 не висловив бажання брати участь у судовому засіданні та надавати пояснення щодо заявленого відводу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини першої статті 75 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого з врахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

З обвинувального висновку у кримінальному провадженні №0000181 вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у систематичному вчиненні домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 , яке, серед іншого, мало місце 26 та 27 червня і 05 липня 2022 року, у зв`язку з чим 20 липня 2022 року постановою судді ОСОБА_7 він був притягнутий до адміністративної відповідальності у виді адміністративного арешту на строк 15 діб.

Отже, суддя ОСОБА_7 у рамках справи про адміністративне правопорушення надавав оцінку обставинам вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_8 , які ставляться у провину ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000181.

Зазначена обставина обґрунтовано викликає сумніви щодо неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим він підлягає відведенню на підставі пункту 4 частини першої статті 75 КПК України.

Керуючись статтями 3, 31, 75, 76, 80 369-372, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України задовольнити.

Відвести суддю Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 від участі у розгляді кримінального провадження №№0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України.

Кримінальне провадження №0000181 передати до канцелярії Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області для подальшого розподілу відповідно до вимог частини третьої статті 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1