Справа № 172/664/22
Провадження № 1-кп/191/199/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 19.01.2022 року, та угоду про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Донцовка, Новопсковського району, Луганської області, громадянина України, українця, маючого професійно - технічну освіту, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, на військовому обліку не перебуваючого, маючого двох малолітніх дітей, 2011 та 2013 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

08.01.2022 року приблизно о 10.00 годині, ОСОБА_5 пішов в лісосмугу яка розташована поблизу вул. Гастелло, м. Попасна, Сєвєродонецького району, Луганської області, а саме в районі де раніше розташовувались позиції Збройних сил України, з метою набрати хмизу та дров для розпалювання печі у холодний період часу. Збираючи хмиз ОСОБА_5 на ґрунті побачив предмет циліндричної форми, сріблястого кольору, який зовні схожий на бойовий припас до зброї. Після цього, ОСОБА_5 , знаючи про те, що предмет циліндричної форми є бойовим припасом, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, підібрав предмет циліндричної форми, поклав у кишеню куртки та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 19.01.2022 року приблизно о 12.20 годині перебуваючи за місцем свого мешкання, одягнув куртку в якій раніше залишив предмет циліндричної форми, зовні схожий на бойовий припас, та направився по особистим справам. Цього ж дня, приблизно о 12.40 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в районі будинку АДРЕСА_3 , був зупинений співробітниками поліції відповідно до положень ст.32 ч. 1 Закону України «Про Національну поліцію». Під час розмови з працівниками поліції, на питання, чи має при собі заборонені предмети, ОСОБА_5 пояснив, що зберігає при собі предмет зовні схожий на бойовий припас. Після чого, добровільно, за допомогою власної руки дістав зі своєї кишені куртки предмет циліндричної форми, сріблястого кольору, який зовні схожий на бойовий припас до зброї, який в подальшому був вилучений.

Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи предмет вилучений у ОСОБА_5 є 40-мм пострілом осколкової гранати ВОГ-25, який відноситься до категорії бойових припасів. 40-мм постріл осколкової гранати ВОГ-25, містить заряд бризантної вибухової речовини - А-ІХ-1 (флегматизований гексоген), масою - 48 грамів [4]. Вибухова речовина, якою споряджено 40-мм постріл осколкової гранати ВОГ-25, придатна до вибуху.

Таким чином, умисні, протиправні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

08.09.2022 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000020 від 19.01.2022 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку, була укладена угод про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 474 КПК України, згідно умов яких ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк, який визначить суд.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив обставини справи таким чином як вони викладені в обвинувальному акті та в угоді. Бойовий припас хотів здати на металолом для отримання грошей, але одразу був затриманий працівниками поліції. Крім того, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримала позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в їх присутності, просила суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винувидуатості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, має двох малолітніх дітей, ОСОБА_7 , 2013 р.н., та ОСОБА_8 , 2011 р.н., згідно довідки від 11.07.2022 року № 1239- перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоди про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.09.2022 року, укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000020 від 19.01.2022 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави в особі Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, адреса: 93011 м. Рубіжне вул. Визволителів, 22, витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/113-22/865-ВТХ від 31.01.2022 року в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 96 коп.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП № 4 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області згідно квитанції № 1757 (а. с. 34), знищити.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1