Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5612/22
У Х В А Л А

12.01.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого і його захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів питання про можливість призначення до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 24.07.2022р. за №0000302 по обвинуваченню-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українець, освіта середньо-спеціальна, приватний підприємець, одружений, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Виноградівського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

Прокурор, якого підтримали обвинувачений та його захисники, в підготовчому провадженні просять суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду справи на підставі даного клопотання, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення клопотання не вбачають; представник потерпілого заперечував проти призначення справи до слухання, а відтак подав скаргу на процесуальне рішення слідчого в порядку ст.ст.303-304 КПК України та клопотання про повернення обвинувального акту внесеного 24.07.2022р. за №0000302 по обвинуваченню Хоменчука прокурору, оскільки досудове слідство проведено з порушення вимог КПК України.

Так, сторона потерпілого не згідна з перекваліфікацією даного злочину із ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.122 КК України, яку здійснив слідчий 19.10.2022р. без погодження з прокурором, оскільки характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого, його поведінка до, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого та механізм їх спричинення, знаряддя злочину збігаються з ознаками складу злочину, передбаченого саме ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а відтак слідчий та прокурор мали підстави визнати, що обвинувачений діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого.

Потерпілий не визнає легітимність постанови слідчого про перекваліфікацію дій обвинуваченого від 19.10.2022р. за ч.1 ст.122 КК України, оскільки відірвані від фактичних обставин, міркування слідчого про неконкретизований умисел потерпілого в постанові як підстава для перекваліфікації дій обвинуваченого є зловживанням правом як самого слідчого, так і процесуального прокурора.

На підставі наведеного представник потерпілого вважає, що зловживання та упущення слідчого і прокурора, зроблені ними при трансформації первинного звинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.122 КК України в актах сторони обвинувачення від 20.10.2022р. є підставою для скасування постанови слідчого від 19.10.2022р. про перекваліфікацію злочину, а відтак і повернення даного обвинувального акту прокурору.

Прокурор та сторона захисту проти клопотання заперечували.

Зокрема, прокурор вказав, що незгода сторони кримінального провадження із процесуальними діями слідчого або прокурора, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору; під час досудового слідства і ознайомлення із матеріалами справи всі учасники провадження з ними ознайомились і не звертались до слідчого судді із оскарженням прийнятих рішень, також слідчий при винесенні процесуальних рішень не зобов`язаний узгоджувати свої рішення будь з ким, а відтак підстав для повернення обвинувального акту не має.

Сторона захисту, підтримуючи доводи прокурора, також вказала, що зміст обвинувального акту відповідно до норм КПК є прерогативою прокурора, і не може слугувати підставою для повернення такого прокурору, якщо хтось не згідний з формулюванням або кваліфікацією злочину.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, відтак кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду відповідно до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч.3 ст. 291).

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Слід констатувати, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, оскільки з урахуванням сторін кримінального провадження в ньому зазначені відповідні відомості, формулювання обвинувачення, яке прокурор вважає доведеним, до нього додано реєстр матеріалів досудового розслідування, тощо.

Як вбачається із клопотання та скарги представника потерпілого всі аргументи на їх обгрунтування зводяться фактично до незгоди потерпілого із процесуальними рішеннями слідчого та прокурора, прийнятими ними на досудовому слідстві, зокрема, щодо перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 із ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.122 КК України, однак вирішення цих питань можливе лише на стадії судового розгляду, а не в підготовчому засіданні.

За таких обставин наведені у клопотанні потерпілого і його представника обставини, на які вони посилаються як на підставу для повернення обвинувального акту та оскарження процесуальних дій слідчого, на переконання суду, не свідчить про необхідність повернення обвинувального акту прокурору та не перешкоджають суду призначити судовий розгляд даного провадження.

Водночас суд звертає увагу всіх учасників процесу на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним із основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумних строків розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнов проти Росії» від 24.07.2003р., «Вітрук проти України» від 16.09.2010р., «Юртаєв проти України» від 31.01.2006р.)

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до п.п.3,15 ч.1 ст.7 КПК України загальними засадами кримінального провадження, є, зокрема, рівність перед законом і судом, змагальність сторін і свобода в поданні ними до суду своїх доказів і у доведення перед судом їх переконливості.

Керуючись ст.ст.291,314 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника потерпілого на процесуальне рішення слідчого в порядку ст.ст.303-304 КПК України та клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акту внесеного 24.07.2022р. за №0000302 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України прокурору- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Продовжити розгляд справи.

Текст повної Ухвали складено 16.01.2023 року.

Головуючий ОСОБА_1