Справа № 201/9004/22
Провадження № 1-кс/201/3330/2022

14 листопада 2022 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Цхінвалі Грузія, маючого вищу освіту, не одруженого, утриманців не маючого, військовослужбовця ЗСУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
- підозрюваний ОСОБА_5
- перекладач ОСОБА_7 (відеоконференцзв`язок)
Короткий виклад клопотання.
В рамках вказаного кримінального провадження затримано ОСОБА_5 , якому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Під час розгляду клопотання прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив клопотання задовольнити, наголосивши, що існує ризик втечі ОСОБА_5 за кордон, оскільки останній є громадянином Грузії.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив і зазначив, що приїхав в Україну добровільно захищати її суверенітет та територіальну цілісність, знаходився у зоні бойових дій на Донецькому напрямку, просив відпустити його продовжити захищати Україну, обіцяв не приховуватись і за першою вимогою з`являтись до слідчого та суду. Повідомив, що пістолет знайшов в окопі і хотів його передати правоохоронним органам, але встигнув це зробити.
Захисник підтримав думку свого підзахисного, просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою: домашній арешт або особисте зобов`язання.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 11.11.2022 року, ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на придбання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, в невстановлений в ході досудового розслідування спосіб придбав бойову нарізну вогнепальну зброю 9-мм самозарядний пістолет конструкції Макарова (ПМ), заводський серійний № НОМЕР_1 , 1979 року виготовлення, виготовлений промисловим способом (виробництва СРСР). Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, почав носити вогнепальну зброю при собі.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто в придбані та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
11.11.2022 року о 23:25 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Новорічна, біля будинку 77.
12.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Щодо обґрунтованої підозри.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Висновком експерта від 12.11.2022 року встановлено, що предмет, схожий на пістолет, вилучений 12.11.2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Новорічна, біля будинку № 77, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 9-мм самозарядним пістолетом конструкції Макарова (ПМ), заводський серійний № НОМЕР_1 , 1979 року виготовлення, виготовленим промисловим способом (виробництва СРСР). Пістолет для стрільби придатний.
Отже згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими до нього доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , яке виразилось у придбанні та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто за ч. 1 ст. 263 КК України, є підтвердженою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричасність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 частини 1 статті 177 КПК України, яке виражається в можливому перетині ОСОБА_5 державного кордону України з метою уникнення покарання, оскільки останній є громадянином Грузії.
Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому йому злочину, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_5 може перетнути державний кордон України з метою уникнення покарання, оскільки останній є громадянином Грузії, перейти на нелегальне становище та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, на думку слідчого судді, вказаний ризик частково нівелюється у випадку відсутності у ОСОБА_5 паспорта для виїзду за кордон та інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Під час розгляду клопотання ОСОБА_5 та його захисник повідомили, що слідчим вже був вилучений паспорт ОСОБА_5 на виїзду за кордон, про що прокурор не заперечив.
Отже, на думку суду, ОСОБА_5 , не маючи відповідного документу, не зможе перетнути кордон України.
Разом з цим залишається незначний ризик переховування ОСОБА_5 на території України, оскільки останній є військовослужбовцем ЗСУ, добровільно приїхавшим з Грузії захищати суверенітет та територіальну цілісність України.
Отже слідчим суддею встановлено ризик, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 1 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри.
Крім того, слідчим суддею встановлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на сьогоднішній день існує.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та дасть йому можливість продовжити захищати суверенітет та територіальну цілісність України.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню. У зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -

Клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду негайно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід (застава, домашній арешт, тримання під вартою) та може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 .
Слідчому в задоволенні інших вимог клопотання відмовити.
Захиснику та підозрюваному в задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме з 14.11.2022 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 14.01.2023 року включно.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або відмову в його застосуванні окремому апеляційному оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення проти вказаного судового рішення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1