Справа № 202/2695/23
Провадження № 1-кс/202/1384/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000150, внесеного до ЄРДР 13.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000150, внесеного до ЄРДР 13.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що 13.02.2023 о 19:25 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Полтавське шосе у м. Дніпрі, в районі перехрестя з вул. Моховою, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_7 загинула на місці пригоди. Зазначав, що автомобіль «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилучено 13.02.2023 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Зазначений автомобіль визнано речовим доказом та він має значення для подальшого проведення досудового розслідування.

Підставою для застосування арешту зазначає п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 13.02.2023 до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000150.

Згідно витягу з ЄРДР 13.02.2023 o 19:25 водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на вул. Полтавське шосе у м. Дніпрі, в районі перехрестя з вул. Моховою, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_7 загинула на місці пригоди.

У ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 13.02.2023 було вилучено автомобіль «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 від 14.02.2023 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні автомобіль «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на автомобіль, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків. Крім того, арешт майна носить тимчасовий характер та може бути скасований відповідно до статті 174 КПК України.

Тому, з метою збереження речового доказу та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню автомобіля, на зазначений в клопотанні автомобіль необхідно накласти арешт шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0000150, внесеного до ЄРДР 13.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1