Справа № 504/3350/22
Номер провадження 1-кп/504/740/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Комінтернівське Одеської області, громадянки України, освіта 7 класів, одруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, скоєному при наступних обставинах.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй

(далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської

Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Російська Федерація 24.02.2022 вчинила відкритий воєнний напад на Україну.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації на Україну, усвідомлюючи злочинність своїх дій, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України,

- 13.08.2022 використовуючи електронне обладнання мобільний телефон «MOTOROLA» XT2155-3 (у корпусі чорного кольору), imei 1: НОМЕР_1 із сім-картою НОМЕР_2 ; imei 2: НОМЕР_3 із сім-картою НОМЕР_4 , авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Facebook», як користувач « ОСОБА_6 », за веб адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 маючи інтернет друзів, що свідчить про можливість ознайомлення із даними відомостями іншими особами, опублікувала допис на якому мається фотознімок президента держави-агресора путіна в.в. разом із кадировим р.а., які дивляться один на одного щось обговорюють та посміхаються під даним постом мається підпис англійською мовою « ОСОБА_7 », що є доступними для ознайомлення користувачів, що маються у «друзях» зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували її сторінку. Після чого серед користувачів соціальної Інтернет-мережі «Facebook» у коментарях до допису виникли бурхливі обговорення, в яких ОСОБА_4 проводила активне спілкування із невстановленими під час досудового розслідування особами, шляхом надсилання текстових повідомлень у коментарях до вищевказаного допису, відправила 5 повідомлень, зміст частини з яких спрямований на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та глорифікувала представників державних органів Російської Федерації, а саме - текстові повідомлення наступного змісту (дослівно, мовою оригіналу):

- «Скоро и вы там будете.», - «Я знаю что говорю.», - «Тогда нечего Путина обзывать и проклинать», - «бендеры идиоты начали войну ещё 8 лет назад и все 8 лет убивают мирных людей и детей. Порошенку спасибо скажите», - «Аукнутся ваши проклятия коротые вы посылаете Путину.», тим самим публічно виправдувала, визнавала правомірною, заперечувала збройну агресію Російської Федерації проти України, що розпочалась у 2014 році, а також глорифікувала осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерацій проти України, розпочату у 2014 році.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.436-2 КК України, за ознаками виправдування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерацій проти України, розпочату у 2014 році.

Враховуючи те, що між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, а саме 28.10.2022 року була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати у ході судового провадження свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення та погоджується на призначення покарання за ч. 1 ст. 436-2 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку, та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, строк якого та конкретний перелік яких, визначається судом, - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 в присутності свого захисника ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, у скоєному розкаялася.

Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч.4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченій її права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_5 , та прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на неї обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

У зв`язку із цим, арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2022р., а саме на: комп`ютерний стаціонарний системний блок марки «GATEWAY» серійний номер PY 5001А8АР200, упакований до спец пакету ЕХР 0426886 та спец пакету ЕХР 0426887, ноутбук марки «ASUS», модель F512GJ, який упакований до спец пакету ЕХР 0426889 та мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2155-3, упакований до спец пакету ЕХР023471 необхідно скасувати.

Речові докази по справі, а саме: комп`ютерний стаціонарний системний блок марки «GATEWAY» серійний номер PY 5001А8АР200, упакований до спец пакету ЕХР 0426886 та спец пакету ЕХР 0426887, ноутбук марки «ASUS», модель F512GJ, який упакований до спец пакету ЕХР 0426889 та мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2155-3, упакований до спец пакету ЕХР023471, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області необхідно повернути власнику ОСОБА_4 .

Процесуальних витрат по справі немає, цивільний позови не заявлені.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним дану угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинувачену ОСОБА_4 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України.

Керуючись ст.ст.174, 370-374, 394, 473-475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , укладену 28.10.2022 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт на майно, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2022р., а саме на: комп`ютерний стаціонарний системний блок марки «GATEWAY» серійний номер PY 5001А8АР200, упакований до спец пакету ЕХР 0426886 та спец пакету ЕХР 0426887, ноутбук марки «ASUS», модель F512GJ, який упакований до спец пакету ЕХР 0426889 та мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2155-3, упакований до спец пакету ЕХР023471 скасувати.

Речові докази по справі, а саме: комп`ютерний стаціонарний системний блок марки «GATEWAY» серійний номер PY 5001А8АР200, упакований до спец пакету ЕХР 0426886 та спец пакету ЕХР 0426887, ноутбук марки «ASUS», модель F512GJ, який упакований до спец пакету ЕХР 0426889 та мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2155-3, упакований до спец пакету ЕХР023471, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1