Справа № 509/4935/22
УХВАЛА
25 листопада 2022 року смт. Овідіополь
Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказує, що 11.07.2022 до Чорноморської окружної прокуратури надійшли матеріали Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області про виявлення фактів розповсюдження порнографії, невстановленими особами на території Одеського району та міста Одеса, за допомогою мережі Інтернет.

В ході розслідування, на виконання доручення в порядку ст.ст. 36, 41 КПК України, співробітниками УМП ГУНП в Одеській області, надано результати проведення перевірки за допомогою системи «Child Protection System», та встановлено, що з відповідних IP адрес, в певний період часу, здійснювалось розповсюдження звичайної та дитячої порнографії в мережі «Інтернет», вказане також підтверджено в ході допиту свідка.

Так, за результатом проведеної роботи встановлено ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка могла здійснювати розповсюдження предметів та матеріалів порнографічного характеру.

22.11.2022 у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено:

1) ноутбук DELL чорного кольору, сер. номер 8 (без паролю), із зарядним пристроєм до нього упаковано в сейф пакет № INP 4000997 ;

2) мобільний телефон Iphone 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , із SIM-картою НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ) - упаковано в сейф пакет № PSP 0006628.

Враховуючи те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення факту та обставин у кримінальному провадженні, та являються речовим доказом, а також в подальшому вони стануть предметом експертних досліджень, виникла необхідність в арешті вищевказаних предметів.

Тому, з метою доведення факту причетності винних та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 КК України, з метою забезпечення схоронності доказів, що були виявлені в ході обшуку, виникла нагальна необхідність в накладенні арешту на майно, які були вилучені при обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий та прокурор будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилися.

ОСОБА_5 , особа у якого перебували вилучені речі в фактичному володінні, в судове засідання не з`явився.

Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначених ст. 132 КПК України, застосування таких заходів не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ч. 1, 2 і 3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, або може бути конфісковане у підозрюваного та інше. Завданням арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Із копії протоколу обшуку слідує, що 22.11.2022 року в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено наступне: ноутбук DELL чорного кольору, сер. номер 8 (без паролю), із зарядним пристроєм до нього та мобільний телефон Iphone 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , із SIM-картою НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ).

Постановою слідчого від 23.11.2022 року вилучені в ході проведення обшуку предмети - визнано речовими доказами.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження.

Якщо тимчасово вилучене майно не арештувати, то у особи, в якої воно було вилучене та якій підлягатиме поверненню, існуватиме реальна можливість на вчинення перелічених дій з вилученим майном з метою знищення речових доказів у кримінальному провадженні.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

В своєму клопотанні слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 довів наявність підстав для задоволення поданого клопотання та необхідність арешту в рамках даного кримінального провадження.

Таким чином, дослідженні в судовому засіданні докази підтверджують той факт, що вилучене під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , мають відношення до кримінального провадження №0000016 від 11.07.2022 року, як речові докази, оскільки існують достатні підстави вважати, що зазначене тимчасово вилучене майно використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 309, 372, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені в ході проведення 22.11.20222 року обшуку квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

ноутбук DELL чорного кольору, сер. номер 8 (без паролю), із зарядним пристроєм до нього упаковано в сейф пакет № INP 4000997 ;мобільний телефон Iphone 12 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , із SIM-картою НОМЕР_2 (пароль НОМЕР_3 ) - упаковано в сейф пакет № PSP 0006628.

Після проведення необхідних експертних досліджень передати вказане майно направити на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та власнику майна не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити володільцям майна про їх право звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна у відповідності до вимог ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1