Справа № 159/3503/22
Провадження № 1-кп/159/378/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соловичі Турійського району Волинської області, проживає: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000356 від 16 серпня 2022 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 , 15 серпня 2022 року, біля 20 год. 00 хв., знаходячись на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , з мотиву особистого неприязного ставлення, умисно завдав один удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 , який завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Продовжуючи протиправні дії, ОСОБА_6 , 15 серпня 2022 року, біля 20 год. 27 хв., у місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з мотиву особистого неприязного ставлення, умисно завдав один удар кулаком правої руки у ділянку щелепи зліва ОСОБА_4 , який завдав фізичного болю останньому і не спричинив тілесних ушкоджень.

ОСОБА_6 обставини, викладені у обвинувальному акті, не оспорював, зокрема умисне нанесення ним двох ударів в обличчя потерпілого. Удари, за його твердженням, зумовила неправильна, на його думку, поведінка потерпілого, котрий проти волі громади, яка його не хоче, намагався продовжувати богослужіння в селі і взагалі перебувати там. При цьому, потерпілий, відстоюючи свою позицію, застосовував методи, які дратують і провокують мешканців села.

Вина ОСОБА_6 доводиться наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що багато років здійснював богослужіння в селі, мав з усіма хороші стосунки, в тому числі і з обвинуваченим. Проблема виникла, коли частина мешканців села вирішила змінити приналежність ОСОБА_7 . Ця проблема почала вирішуватись не у правовий, а у силовий спосіб, Храм був відібраний разом з будинком, у якому він мешкав з сім`єю, його речі були виставлені на вулицю. Його намагання вести богослужіння по домівках прихожан і взагалі перебувати в селі викликали агресію, образи і спротив серед окремих мешканців села, в тому числі зі сторони обвинуваченого. На цьому ґрунті, 15 серпня 2022 року, біля 20 год. 00 хв., на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому не сподобалося, що він демонтує належні йому особисто відеокамери, з тим щоб їх відремонтувати. Обвинувачений поводив себе агресивно, образливо і зверхньо, наніс йому один удар кулаком в обличчя, який завдав фізичного болю, однак не спричинив тілесних ушкоджень. Він викликав поліцію, яка разом з ним прибула до домівки обвинуваченого. У ході спілкування з поліцією, у її присутності, обвинувачений зненацька наніс йому ще один удар кулаком в обличчя.

Показання потерпілого підтверджуються відеозаписом, з якого видно, що обвинувачений зненацька, несподівано для потерпілого, в присутності поліцейських, наніс потерпілому удар кулаком в обличчя.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно завдав потерпілому ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Обставин, що пом`якшують покарання, з числа передбачених ст.66 КК України, суд не вбачає.
Щодо ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, слід зауважити наступне.
Цивілізоване суспільство відкидає можливість застосування насильства з підстави незгоди з позицією і поглядами іншої людини, тим більше в такій чутливій і вразливій сфері як релігійні переконання.
Українське суспільство здавна було засноване на повазі до священнослужителя, незалежно від церкви і віри, яку він представляє.
Українське суспільство має давню традицію віротерпимості і толерантності, яка пройшла через віки і пережила навіть соціальні експерименти двадцятого століття з їх крайньою нетерпимістю до чужих поглядів і думки, схильністю застосовувати насильство без зайвих вагань, в тому числі до священнослужителів, поклонінням принципу «ціль виправдовує засоби» і т. п.
Українська держава, яка відстоює цивілізаційний вибір, має припиняти ексцеси, які ставлять під сумнів цей вибір, в тому числі в очах міжнародної спільноти.
З огляду на викладене, ступінь тяжкості вчинку обвинуваченого досить велика.

До того ж, обвинувачений не виявив жодних ознак розкаяння і розуміння шкоди, яку він завдав своїм вчинком. Ця шкода зростає ще й тому, що обвинувачений сам є колишнім працівником поліції. Колишніх працівників поліції, як відомо, не буває, завдання поліцейського, і діючого, і колишнього, стати у випадку конфлікту між його учасниками і запобігати конфлікту, незважаючи на свої пристрасті і переконання. Немислимо, коли колишній поліцейський не лише не запобігає конфлікту, а навпаки роздмухує його, публічно завдаючи побої учаснику конфлікту, який йому не подобається. Тим самим, дає підставу для висновку: раз поліцейському можна, то і нам можна, відкриваючи дорогу до правового безладдя в державі.

Ще на що потрібно звернути увагу в оцінці ступеня тяжкості вчинку обвинуваченого це абсолютна безчесність нанесеного ним удару потерпілому. Наносити удар зненацька, супротивнику, який очевидно його не чекає, користуватись розслабленістю супротивника це методи, які вважаються безчестям для чоловіка у всі часи і у всіх суспільствах. Слід також звернути увагу, що удар нанесений у присутності поліцейських, що є виявом примітної зухвалості.

Санкція ч.1 ст.126 КК України передбачає наступні покарання: штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, громадські роботи на строк до двохсот годин, виправні роботи на строк до одного року.

Суд не може застосувати до обвинуваченого покарання у виді громадських і виправних робіт, оскільки він 10 січня 2023 року досягає віку 60 років, що є перешкодою для такого покарання.

У суду немає у такій ситуації іншого вибору як призначити обвинуваченому штраф у максимально визначеному ч.1 ст.126 КК України розмірі, який складає 850 гривень.

Стосовно цивільного позову потерпілого, то його слід задовольнити повністю.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена. Публічне завдання потерпілому двох ударів в обличчя, поза сумнівом, завдало йому моральної шкоди.

Визначаючи розмір завданої потерпілому моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Публічні удари в обличчя, навіть без тілесних ушкоджень, безумовно викликають відчуття приниження, яке доволі інтенсивне і довготривале. Виникає також відчуття несправедливості, оскільки удари не мають ніякого виправдання, навіть морального, про що йшлося вище. Для вирішення конфліктів існує мова, здоровий глузд і відчуття того, що ти член цивілізованого суспільства, у крайніх випадках для вирішення конфліктів існує суд. Рукоприкладство не може бути виправдане. Виникає також відчуття беззахисності, безпорадності і безвиході, оскільки удар потерпілому наносив колишній поліцейський у присутності діючих поліцейських. Як зазначалося вище, це нетерпима для цивілізованого суспільства ситуація, яка веде до правового безладдя. Крім того, потерпілий відчував фізичний біль.

Усі названі відчуття зумовили інтенсивні моральні страждання і шкоду. Розмір шкоди у 5000 грн., визначений потерпілим, є розумним і обґрунтованим.

Слід також стягнути з обвинуваченого у користь потерпілого понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Згадана сума є обґрунтованою і підтверджена договором про надання правової допомоги та актом про надані правові послуги.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Цивільний позов потерпілого задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 у відшкодування завданої йому моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_8