Справа № 459/1973/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/995/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 459/1973/21 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Острів Сокальського району Львівської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2022 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди. Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. заподіяної моральної шкоди.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнана винною у тому, що вона 07.06.2021 року близько 12 години 10 хвилин, перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_9 на АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступивши у словесний конфлікт з ОСОБА_9 , під час якого діючи умисно, свідомо передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останньої, реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, нанесла удар долонею правої руки в область лівої щоки обличчя ОСОБА_9 .

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у виличній ділянці зліва з переходом на щоку, які по тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

На вирок суду обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачена зазначає, що суд не дослідив мотив її дій, а тому дійшов помилкового висновку про наявність в її діях складу кримінального правопорушення.

Зазначає, що не мала умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, а прагнули припинити протиправні дії щодо себе, оскільки потерпіла ОСОБА_9 принизила її честь та гідність. Окрім цього, апелянт наголошує, що внаслідок образ в її сторона вона перебувала в стані сильного душевного хвилювання, що додатково підтверджує відсутність умислу в її діях.

Також апелянт не погоджується із висновком судово-медичної експертизи, який взяв до уваги суд першої інстанції, позаяк, на її думку, завданий удар не міг спричинити крововилив у виличній ділянці зліва з переходом на щоку.

За таких обставин ОСОБА_5 наполягає на скасуванні вироку та закритті кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

В ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять її задовольнити.

Прокурор вважає винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального проступнку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведеною, а апеляційну скаргу необґрунтованою. Просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_9 , показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновком експерта № 061/2021 від 10.06.2021; протоколом проведення слідчого експерименту від 10.06.2021 з участю свідка ОСОБА_10 з долученим відеозаписом; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_9 від 10.06.2021 з долученим відеозаписом.

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про неповноту судового розгляду, невинуватість обвинуваченої та відсутність достатніх доказів для доведення її винуватості в суді не бере до уваги як безпідставні.

У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_5 в апеляційній скарзі про те, що вона не вчиняла кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за який її засуджено повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження.

У судовому засіданні суду першої інстанції було допитано потерпілу ОСОБА_9 , яка пояснила, що 07 червня 2021 року обвинувачена ОСОБА_5 зайшла до не на роботу в робочий кабінет магазину АБС, запитала, де керуючий магазином, після чого почала грубо висловлюватися у її сторону. Вона запитала ОСОБА_5 , що їй потрібно. Оскільки в залі магазину були люди, вона вирішила зачинити двері, однак, як тільки вона взялася за клямку дверей, обвинувачена нанесла їй удар по лівій щоці правою рукою. Удар був такий сильний, що слід від нього тримався довгий час. Вона була шокована поведінкою обвинуваченої, томузателефонувала до керівника. Керівник викликав поліцію.

Такі показання потерпілої ОСОБА_9 в суді першої інстанції підтвердила свідок ОСОБА_10 , яка переконливо ствердила, що була безпосереднім очевидцем того, як ОСОБА_5 сварилася з потерпілою та в ході словесного конфлікту обвинувачена замахнулася правою рукою і вдарила потерпілу по щоці. Потерпіла розплакалася та попросила її сфотографувати місце удару на телефон. Крові на щоці не було, був слід від руки. Свідок також повідомила, що обвинувачена приходила і сварилася не один раз.

Також допитаний у суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 повідомив, що не бачив як наносився удар, а прийшов, коли до нього передзвонила потерпіла та свідок. Обвинувачена була в гніві, кричала, хотіла напасти на нього, завдати тілесні ушкодження. Саме він викликав поліцію.

Вищенаведені пояснення свідків узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_12 , не містять суперечностей та протиріч. Докази, які б викликали сумнів в об`єктивності показань допитаних в суді потерпілої та свідків відсутні, а тому обґрунтовано були прийняті до уваги судом і покладені в основу обвинувального вироку.

Висновок судово-медичної експертизи № 061/2021 від 10.06.2021, яким встановлено характер, механізм утворення та ступінь тяжкості заподіяних потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень,відповідає критерію допустимості доказів.

Вказаний висновок спростовує твердження обвинуваченої ОСОБА_5 , яка не заперечувала, що задала потерпілій удар долонею руки по щоці, проте вважає, що синець від такого удару з`явитися не міг.

Зокрема у висновку експерта зазначено, що у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у виличній ділянці злів з переходом на щоку, який міг утворитися 07 червня 2021 року від дії тупих твердих предметів, до яких належить долоня руки і відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Зазначений висновок експерта № 061/2021 від 10.06.2021 складено у відповідності до вимог чинного законодавства, форма висновку експерта відповідає формі № 171/о «Акт судово-медичного дослідження (обстеження)», затвердженій Наказом МОЗ України № 197 від 05.08.1999 та сумнівів не викликає.

Підстав для призначення повторної експертизи, як про це просить апелянт колегія суддів не вбачає.

Відповідно доводи обвинуваченої про незаконність і необґрунтованість висновку експерта № 061/2021 від 10.06.2021 є безпідставними.

Посилання обвинуваченої на те, що судом не було враховано те, що вона перебувала у стані сильного душевного хвилювання, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 66 КК України однією з обставин, що пом`якшує покарання, визнається вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

Перебування особи під впливом сильного душевного хвилювання передбачає, що у такої особи до початку вчинення злочину (або принаймні до його закінчення) раптово виник стан фізіологічного афекту, який був зумовлений систематичністю певних дій потерпілого, що мають багаторазовий характер.

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження наявність даних, які вказують на перебування обвинуваченої під час вчинення кримінального правопорушення у стані сильного душевного хвилювання апеляційним судом встановлено не було. При цьому самі дії потерпілої не були проявом жорстокої поведінки та не мали систематичного характеру, а тому не могли викликати стан сильного душевного хвилювання в обвинуваченої.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Щодо призначеного ОСОБА_5 покарання, суд з дотриманням вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що впливають на покарання; призначив обвинуваченій покарання в межах санкції, ч. 1 ст. 125 КК України, у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є найм`якішим як за видом, так і за розміром покаранням. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди вирішений судом з дотриманням вимог положень глави 9 КПК України, з наведенням у вироку належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченої необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4