УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2022 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0002150,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0002150, на належний йому, автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 . У клопотанні вказує, що постановою слідчого від 21.11.2022 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження було закрито, а тому вважає, що потреба у подальшому арешті майна відпала.

Третя особа ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд справи у його відсутності, а також прокурор і слідчий, які висловили письмову позицію, в якій не заперечують з приводу задоволення клопотання ОСОБА_3 та скасування арешту з майна, в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що Хмельницьким районним управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002150 від 11.09.2022 року, правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст.286 КК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження (витягу з ЄРДР) вбачається, що «10 вересня 2022 року, близько 19 год. 50 хв., водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автодороги М-30, сполученням "Стрий Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварине", по вулиці Юрія Савіцького, зі сторони вулиці Патріса Лумумби, у напрямку вулиці Чорновола, у смт.Летичів Хмельницького району, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, за межами пішохідного переходу. В результаті наїзду пішохід ОСОБА_4 померла у реанімаційному відділенні «Летичівської багатопрофільної лікарні.»

В ході проведення 10.09.2022 року, в період часу з 22 год. 41 хв. по 23 год. 38 хв., огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було вилучено належний ОСОБА_3 автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , яким він керував на момент ДТП, та поміщено вказаний транспортний засіб на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, що знаходиться у м.Хмельницький, по вул.Р.Шухевича (вул.Курчатова), 120Д.

11.09.2022 р. постановою слідчого вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2022 року, було накладено арешт, із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на належний ОСОБА_3 автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 .

Правовою підставою для накладення арешту на це майно стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаного транспортного засобу, який був необхідний для проведення відповідних експертних досліджень.

Ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна. Згідно із п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.10.2017, власником автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 , тобто він є тією особою, яка має право звертатись з клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту майна.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

21.11.2022 р. постановою ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 0002150 від 11.09.2022 року, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, було закрито, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Однак, при закритті кримінального провадження питання про зняття арешту з автомобіля «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , не вирішено, що порушує права володільця майна.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Положеннями ст. 41 Конституції України встановлено непорушність права власності. Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок слідчого судді по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ст.7 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 21 КПК, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Окрім того, кримінально-процесуальним законом закріплено, що при вирішенні питання про застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя, суд згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Після прийняття означеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, втрачає відповідну концептуальну властивість. (п.п. 34-36, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа № 372/2904/17-ц ; провадження № 14-496цс18).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження, відповідно до ч.1 ст.8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а також те, що кримінальне провадження № 0002150, у межах якого накладено арешт на майно, закрито, потреба в подальшому застосуванні вказаного арешту майна, зокрема, накладеного на автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 , відпала, що також узгоджується з письмовою позицією слідчого та прокурора, у зв`язку з чим, клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту з вказаного транспортного засобу, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.21, 100, 174 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 13.09.2022 року, у кримінальному провадженні №0002150, на належний ОСОБА_3 , автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя