Справа № 541/465/23
№ провадження 1-кп/541/107/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Бердянськ

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001004 від 08.12.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семенівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працює, без реєстрації місця проживання, фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.12.2012 Чернігівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 1000 грн.; 2) 10.07.2017р. Заводським районним судом Запорізької області за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 24.12.2020 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 4) 06.09.2022 Ленінським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24.12.2020р., за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 7 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано покарання, призначене вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя за від 10.07.2017р. та остаточно призначено покарання у вигляді 7 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна. 22.11.2022 звільнений із Шепетівської ВК Хмельницької області по відбуттю строку,

-у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Повторно, 06 грудня 2022 року, близько 15 години 00 хвилини (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , з дозволу власника, правомірно перебуваючи в салоні автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та рухаючись по автодорозі між населеними пунктами м. Миргород та смт. Комишня, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року

№ 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений до цього часу, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, під дією раптово виниклу умислу, шляхом вільного доступу, із правого карману куртки потерпілого, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1280», ринкова вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/16679 від 14.12.2022 становить 316 грн., 67 коп., який належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , під приводом зупинки автомобіля, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальних збитків на суму 316 грн., 67 коп.

Повторно, 15 грудня 2022 року, близько 10 години 00 хвилини (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим), ОСОБА_5 , перебуваючи в загальному доступному місці, а саме на Центральному міському ринку за адресою: м. Миргород, вул. Воскресінська, 6, на одному із торгових прилавків виявив дитячу куртку марки «MINOTI», яка належить ОСОБА_7 та достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений до цього часу, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, під дією раптово виниклу умислу, де з торгового прилавку викрав дитячу куртку марки «MINOTI», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-22/16921-ТВ від 21.12.2022 становить 996 грн., 33 коп.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальних збитків на суму 996 грн., 33 коп.

Повторно, 01 січня 2023 року, близько 19 години 30 хвилини (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_5 , маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, прибув до території приватного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де постійно проживає ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого кримінально-протиправного наміру, ОСОБА_5 , шляхом відкриття вхідних дверей, які не були зачинені на замикаючий пристрій, проник в середину житлового будинку, та достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений до цього часу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що мешканці будинку сплять та за його діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, діючи в умовах воєнного стану, у коридорі будинку виявив та викрав ноутбук марки "ASUS K53B 64GB",

вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/451-ТВ від 12.01.2022 становить 3000 гривень, належний ОСОБА_8 , а також з кімнати будинку, зі столу викрав мобільні телефони марки "Oppo модель A52 64GB", вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/309-ТВ від 12.01.2022 становить 3999 гривень 67 копійок, належний ОСОБА_8 та марки "Ulefone" модель "Note8Р 2/16 GB Black", вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/308-ТВ від 10.01.2022 становить 2347 гривень 67 копійок, належний ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій кримінально-протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 6999 грн. 67 коп. та потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2347 гривень 67 копійки.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану; та за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 23 березня 2023 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану; та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану. Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк п`ять років.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам його підзахисного.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Надали письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості у

кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим, та призначення узгодженого ними покарання, просили розглянути кримінальне провадження за їх відсутності.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану; та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочинів визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним, потерпілі дали згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , зі згоди потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо скасування арешту майна у кримінальному провадженні підлягає вирішенню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання відшкодування витрат пов`язаних із залученням експерта вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 23 березня 2023 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 (п`яти ) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу взяття під варту, тобто з 05 січня 2023 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк перебування ОСОБА_5 під вартою зарахувати у строк відбуття покарання в порядку ст.72 КК України з розрахунку два дні обмеження волі за один день перебування під вартою.

Після набрання вироком законної сили направити ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі у порядку, встановленому для осіб, засуджених до покарання у виді позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 57 КВК України, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертиз, в сумі 4908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) грн. 28 коп.

Арешт, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.01.2023р. на мобільний телефон Ulefone (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , SN НОМЕР_4 ) та мобільний телефон Oppo скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1280», який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити йому за належністю; дитячу куртку марки «MINOTI», яку передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 залишити їй за належністю; ноутбук марки "ASUSK53B 64GB", який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити їй за належністю; мобільний телефон марки "Орро модель А52 64GB", який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_8 залишити їй за належністю; мобільний телефон марки "Ulefone" модель "Note8Р 2/16 GB Black", який передано на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити йому за належністю; наркотичну речовину у виді канабісу масою - 1,096 г., що знаходиться спеціальному пакеті «3587169», яку передано до кімнати зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знищити;

дактилокарту зі слідами пальців рук ОСОБА_5 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1