ССправа №760/9481/22
Провадження № №1-кп/760/1820/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка не одружена, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судима:

- 19.02.2008 Городнянським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнилась 24.11.2014 після відбуття покарання;

- 24.07.2015 Щорським районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.121 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнилась 05.02.2021 після відбуття покарання;

- 02.02.2022 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуваннями та іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 , будучи раніше судимою за вчинення умисних кримінальних правопорушень, на шлях виправлення та перевиховання не стала та знову вчинила умисні кримінальні правопорушення за таких обставин.

21.02.2022, близько 03 год 40 хв, ОСОБА_11 , перебуваючи на другому поверсі Центрального залізничного вокзалу навпроти зали відпочинку № 2, який розташований за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітила раніше не знайому ОСОБА_8 , яка сиділа на підвіконні.

Далі ОСОБА_11 підійшла до ОСОБА_8 та своєю правою рукою схопила потерпілу за руку, на що ОСОБА_8 у відповідь вдарила її своєю сумкою, в результаті чого між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виник раптовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 21.02.2022, приблизно о 03 год 45 хв, перебуваючи за вищевказаною адресою, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, підійшла до потерпілої ОСОБА_8 з правого збоку, коли остання відвернулась та почала рухатись сходами до конкорсу, намагаючись уникнути конфлікту та втекти від ОСОБА_11 , та умисно нанесла потерпілій ОСОБА_8 один удар предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, який дістала з правої кишені куртки, в яку була одягнута, та який тримала своєю правою рукою, в задню поверхню грудної клітини та ще один удар в праву сідничну ділянку тіла потерпілої.

В результаті протиправних дій, відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи №042-733-2022 від 21.07.2022, ОСОБА_11 спричинила ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа: рана на задній поверхні грудної клітки у міжлопатковій ділянці (розміром 3,0х5,0 см), дном є ребро та непроникаюче колото-різане поранення правої сідничної ділянки: рана сідничної ділянки (розміром 4,0х10,0 см), дно - м`які тканини. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказані поранення утворилися за рахунок двократної ударної дії предмету/предметів, якому/ яким притаманні колюче-ріжучі властивості, та можуть бути спричинені 21.02.2022 і не супроводжувались розвитком небезпечних для життя явищ та відповідні тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Крім того, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Зазначений Указ Президента України затверджено Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

ОСОБА_11 , будучи раніше засудженою 02 лютого 2022 року Солом`янським районним судом м. Києва за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та повторно вчинила нове умисне, вчинене з корисливих мотивів, кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_11 , 29.06.2022, приблизно о 13:00 год, перебуваючи поблизу магазину «Червоний маркет», за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, познайомилася з раніше невідомим їй ОСОБА_7 та, дізнавшись, що у останнього наявні грошові кошти, які він зберігав у своїй наплічній сумці, вирішила відкрито повторно викрасти чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_11 29.06.2022, приблизно о 13 год 25 хв, діючи відкрито, перебуваючи поруч з ОСОБА_7 , вихопила з його наплічної сумки грошові кошти п`ятьма купюрами, а саме: 3 купюри номіналом 100 грн., 1 купюру номіналом 200 грн. та 1 купюру номіналом 20 грн., що в загальній сумі становить 520 грн.

Після цього, ОСОБА_11 , утримуючи при собі викрадені грошові кошти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та не бажаючи нести відповідальність за скоєний злочин, виконавши усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, почала тікати, однак не довела свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки потерпілий ОСОБА_13 , не втрачаючи з поля зору ОСОБА_11 , наздогнав та зупинив останню.

Своїми злочинними діями спрямованими на відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, ОСОБА_11 , намагалася завдати потерпілому ОСОБА_12 матерiальноi шкоди на загальну суму 520 грн.

Крім того, 29.06.2022, приблизно о 17 год 00 хв, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, слідчим слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління національної поліції у м. Києві, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 проводилось затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, згідно ст. 208 КПК України, гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдинрго реєстру досудових розслідувань №0000111 від 29.06.2022.

В ході проведення процесуальної дії ОСОБА_11 , будучи неодноразово судимою, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, поводила себе агресивно, лаялась нецензурною лайкою та погрожувала учасникам події, а саме: понятій ОСОБА_14 , слідчій ОСОБА_9 , на неодноразові зауваження слідчої ОСОБА_9 про недопустимість такої поведінки не реагувала. В цей же час у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, умисно, розуміючи суспільну небезпеку своїх діянь, у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, нанесла удар стопою правої ноги в попереково-крижовий відділ хребта слідчій слідчого відділення відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління національної поліції у м. Києві, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , чим спричинила останній тілесне ушкодження, яке згідно висновку експерта №42/1-187-2022 є легким тілесним ушкодженням, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, тривалістю не більш як шість днів.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою вину у чиненні кримінальних правопорушень визнала частково. Щодо кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, ОСОБА_11 свою вину не визнала. Обвинувачена зазначила, що дійсно 21.02.2022, учас, зазначений в обвинувальному акті, перебувала в приміщенні Центрального залізничного вокзалу міста Києва, однак тілесних ушкоджень потерпілій не наносила. Також зазначила, що поліцейські під час незаконного затримання змусили її піти до туалету, там замкнутися, щоб згодом її звинуватити у вчиненні кримінального правопорушення та вилучити там речові докази, що їй не належать.

Щодо злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, обвинувачена ОСОБА_11 також свою вину не визнала. Вона зазначила, що грошові кошти, що є предметом кримінального правопорушення та чомусь були вилучені у потерпілого, належать їй, а не останньому. Обвинувачена повідомила суд, що вона разом з потерпілим 29.06.2022, приблизно о 13:00 год, перебувала на залізничному вокзалі, де з потерпілим разом вживала алкогольні напої. Так як вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння, передала потерпілому ОСОБА_7 свої гроші, в сумі приблизно 520 грн. щоб не загубити. Також повідомила, що згодом потерпілий під час суперечки їй їх повернув, але оперуповноважений, який проходив неподалік, чомусь подумав, що вона хоче пограбувати потерпілого, чого насправді не було. Згодом оперуповноважений змусив потерпілого ОСОБА_7 звинуватити її у тому, що вона намагалася його пограбувати. Також заперечила, що після того як забрала гроші у потерпілого, вона намагалася втекти.

Щодо вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, обвинувачена свою вину в судовому засіданні визнала в повному обсязі, каялася, просила вибачення. Однак, зазначила, що слідча її спровокувала на вчинення злочину, оскільки змушувала її підписати документи про визнання провини у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України. Згодом обвинувачена підтвердила, що під час особистого обшуку, який проводила слідча ОСОБА_9 , нанесла їй удар ногою в поперек, чим спричинила тілесні ушкодження.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, її вина доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що подія сталася 21 лютого 2022 року вночі. Повідомила, що прийшла до 3 зали залізничного вокзалу, сіла на підвіконня, згодом до неї підійшла жінка і схватила її за руку та спихнула. Відреагувавши на вказані протиправні дії, вона замахнулася сумкою і вдарила обвинувачену ОСОБА_11 . Після цього почала рухатись сходами до конкорсу, намагаючись уникнути конфлікту та втекти від ОСОБА_11 . Проте, коли нахилилась, щоб підняти сумку,відчула удар в спину, коли вона повернулася, то побачила, що обвинувачена тримає в руці, як їй здалось, кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та лезом приблизно 15 см. Згодом відчула другий удар вказаним предметом у стегно та пішла кров. Після цього ОСОБА_11 зникла, а вона звернулась до працівників поліції, які проходили поруч та викликали швидку.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомив, що 20 лютого 2022 року заступив на службу патрулювання разом зі своїм напарником. Про отримання тілесних ушкоджень йому повідомила потерпіла ОСОБА_8 приблизно о 03 годині 50 хвилин 21.02.2022, яка, тримаючись за спину, підійшла до нього, а з її куртки капала кров.

Після того, як потерпіла розповіла про обставини отримання тілесних ушкоджень та прикмети нападниці, він почав пошукові заходи. Через 10-15 хвилин її виявили в жіночому туалеті, що знаходився в приміщенні залізничного вокзалу, де також були виявлені ножиці. Вона представилася ОСОБА_11 . Після цього була викликана слідчо-оперативна група.

Також, винуватість ОСОБА_11 за вказаним епізодом підтверджується такими письмовими доказами:

- даними рапорту поліцейського про повідомлене кримінальне правопорушення 21.02.2022, вжиті заходи у зв`язку з повідомленням про тілесні ушкодження та затриману особу ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 34);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_8 21.02.2022, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень невідомою жінкою на залізничному вокзалі (т. 1, а.с. 35);

- даними протоколу огляду місця події від 21.02.2022, з фототаблицею, проведеного за участю ОСОБА_11 , на другому поверсі залізничного вокзалу, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, зокрема у жіночій вбиральні, в ході якого оглянута вказана територія, виявлено та вилучено ножиці, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що упаковані, оглянуті та визнані речовими доказами (т. 1, а.с. 36-42);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.08.2022 за участю потерпілої ОСОБА_8 із застосуванням відеозапису, в ході якого остання показала місце та обставини вчинення кримінального правопорушення та повідомила, що невідома на той час їй жінка нанесла невідомим предметом два удари в область спини та стегна, після чого побачила кров (т.1, а.с. 58-61);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 від 23.02.2022, відповідно до якого остання під час слідчої дії впізнала ОСОБА_11 , як особу, яка нанесла їй тілесні ушкодження (т. 1 а.с. 43-45);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання осіб свідкові ОСОБА_16 від 21.02.2022, відповідно до якого вказаний учасник провадження під час слідчої дії впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка 21.02.2022 конфліктувала з потерпілою (т.1, а.с. 62-64);

- даними протоколу перегляду відеозапису від 10.08.2022 з камер спостереження системи «Безпечне місто», за участю підозрюваної ОСОБА_11 на місці події, на другому поверсі Центрального залізничного вокзалу м. Києва, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, переглянутого в судовому засіданні, на якому зафіксована частково подія кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_11 , про що не заперечувала остання (т. 1 а.п. 48-53);

- даними протоколу перегляду відеозапису від 04.08.2022 з камер спостереження системи «Безпечне місто», за участю потерпілої ОСОБА_8 на місці події, на другому поверсі Центрального залізничного вокзалу м. Києва, за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, переглянутого в судовому засіданні, на якому зафіксована частково подія кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_11 , що підтвердила потерпіла (т. 1 а.п. 54-57);

- даними протоколу прослуховування аудіозапису виклику швидкої медичної допомоги від 21.02.2022, наданих відповідною службою з довідкою, під час яких встановлені обставини кримінального правопорушення (т.1 а.п. 68-69);

- висновком судово-медичної експертизи №0042-1758-2021 від 15.12.2021, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, а саме: непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки справа: рана на задній поверхні грудної клітки у міжлопатковій ділянці (розміром 3,0х5,0 см), дном є ребро та непроникаюче колото-різане поранення правої сідничної ділянки: рана сідничної ділянки (розміром 4,0х10,0 см), дно - м`які тканини. Характер та відома морфологія виявлених тілесних ушкоджень, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вищевказані поранення утворилися за рахунок двократної ударної дії предмету/предметів, якому/ яким притаманні колюче-ріжучі властивості, та можуть бути спричинені 21.02.2022 і не супроводжувались розвитком небезпечних для життя явищ та відповідні тілесні ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).(т. 1, а.п.70-76);

- даними про речові докази, медичну документацію потерпілої ОСОБА_8 , іншими матеріалами у їх сукупності.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України, її вина доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Показаннями, допитаного в судовому засіданні, потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив суд, що познайомився з обвинуваченою ОСОБА_11 на вокзалі, до цього її раніше не бачив. Між ними зав`язалася розмова та вони разом почали вживати алкогольні напої. Все це відбувалося в період часу з 11 год до 12 год в кінці червня 2022 року біля магазину «Українські ласощі». Приблизно пів години вони спілкувалися, а потім пішли до магазину «Екомаркет». Обвинувачена ОСОБА_11 запитала чи має він при собі кошти, на що відповів, що має та дістав з сумки грошові кошти, приблизно 480-520 грн. Побачивши гроші, ОСОБА_11 схопила їх, на його вимогу віддавати не хотіла, намагалась втекти, проте він її тримав, потім підійшли співробітники поліції, які проходили поруч.

Кваліфікує дії ОСОБА_11 як намагання викрадення його грошей. Кошти належали йому. ОСОБА_11 вибачив, просить суворо не карати.

Будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_17 повідомив, що є оперативним співробітником поліції. В обідній час, в кінці червня 2022 року, він перебував за адресою: Вокзальна площа, 1 і став свідком того, як ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України. Свідок ОСОБА_17 підтвердив усі обставини викладені в обвинувальному акті щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, обвинуваченою ОСОБА_11 . Зазначив, що бачив обвинувачену та потерпілого ОСОБА_7 біля магазину «Червоний маркет». Потерпілий дістав із сумки гроші, а ОСОБА_11 , побачивши їх, вихопила з рук і почала втікати, але потерпілому вдалося її схопити та утримувати.

Свідок зазначив, що не пам`ятає, хто саме приймав заяву від потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, можливо і він, але потерпілому ОСОБА_7 стало шкода ОСОБА_11 і спочатку заяву він писати не хотів.

Також, винуватість ОСОБА_11 за вказаним епізодом підтверджується такими письмовими доказами:

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_7 29.06.2022, а саме намагання відкрито викрасти гроші в сумі 520 грн. невідомою жінкою на залізничному вокзалі (т. 1, а.с. 85);

- відомостями рапортів поліцейських провиявлене кримінальне правопорушення від 29.06.2022 відносно ОСОБА_7 , вжиті заходи у зв`язку з повідомленням, реєстрацію та затриману особу ОСОБА_11 (т.1 а.с. 86, 87);

- даними протоколу огляду місця події від 29.06.2022, під час якого в присутності потерпілого ОСОБА_7 встановлено та оглянуто місце вчинення злочину та добровільно видано останнім кошти, які намагалась у нього відкрито викрасти невідома раніше жінка, яка представилась ОСОБА_18 (т. 1 а.с. 88-90);

- даними протоколу огляду відеозапису від 30.08.2022 з місця скоєння кримінального правопорушення 29.06.2022,переглянутого в судовому засіданні, з якоговстановлені фактичні обставини події кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_7 , які відповідають його показанням та свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні (т. 1 а.с. 91-95);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 29.06.2022, під час якого потерпілий ОСОБА_7 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка намагалась відкрито викрасти готівку з сумки (т. 1 98-100);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання з фототаблицею від 29.06.2022, під час якого свідок ОСОБА_19 серед чотирьох осіб впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка в цей день намагалась вирвати гроші у потерпілого (т. 1 а.с. 104-106);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.06.2022, під час якого, в присутності захисника та понятих, затримано ОСОБА_11 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України (т. 1 а.с. 107-110);

- даними про речові докази (т. 1 а.с. 96-97, 112)та іншими матеріалами у їх сукупності.

Незважаючи на визнання вини обвинуваченою ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, її вина доводиться зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила всі обставии, викладені в обвинуваченні. Вказала, що 29.06.2022 перебувала на добовому чергуванні, одягнута у форменний одяг. Подія сталася під час проведення затримання обвинуваченої ОСОБА_11 в порядку ст.208 КК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та складання відповідного протоколу. Затримана знаходилась у стані алкогольного сп`яніння, поводилася дуже агресивно, кричала та лаялася. Після того, як до ОСОБА_11 застосували спецзасоби, а саме одягнули кайдани, обвинувачена умисно вдарила її ногою в поперек.

Також, винуватість ОСОБА_11 за вказаним епізодом підтверджується такими письмовими доказами:

- даними відеозапису до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.06.2022, переглянутого в судовому засіданні, під час якого, в присутності захисника, затримано ОСОБА_11 у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, та з якого, встановлені фактичні обставини події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_9 , а саме нанесення легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням службових обов`язків (т. 1 а.с. 111);

- згідно висновку експерта №42/1-187-2022 у ОСОБА_9 мало місце тілесне ушкодження у вигляді синця у поперековій ділянці праворуч від середньої лінії, що є легким тілесним ушкодженням, та не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, тривалістю не більш як шість днів (т. 1 а.с. 117-122);

- даними медичної документації (т. 1 а.с. 115) та іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень доведеною у повному обсязі, а тому її дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 та ч. 2 ст.345 КК України, так як вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинила повторно закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та умисно заподіяла працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

У суді обвинувачена ОСОБА_11 , вказувала на непричетність до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 та, не оспорюючи фактичні обставини подій, на сфабрикованість правниками поліції доказів про відкрите викрадення грошей у потерпілого ОСОБА_7 , а також повністю визнала винуватість у нанесенні легких тілесних ушкоджень слідчій ОСОБА_9 , вказавши на провокаційні дії з боку останньої.

При цьому, суд критично оцінює твердження обвинуваченої, як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки вони спростовуються сукупністю належних, достовірних та допустимих доказів провадження, які зазначені раніше, та у своєму взаємозв`язку безсумнівно спростовують показання обвинуваченої.

Так, аналізуючи докази за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, судом встановлено, що показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_15 у суді, огляд місця вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення ймовірного знаряддя його вчинення, протоколи пред`явлення осіб для впізнання, матеріали проведеного з потерпілою слідчого експерименту від 04.08.2022, а також відеоматеріали з камер спостереження в приміщенні залізничного вокзалу та висновок судово-медичного експерта прямо вказують на те, що кримінальний проступок вчинила обвинувачена ОСОБА_11 за обставин, встановлених судом.

Показання потерпілої ОСОБА_8 повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному проваджені, які зазначені раніше, та підтверджують обставини надходження до поліції повідомлення про вчинений проступок, швидке реагування та виявлення особи, причетної до його вчинення; визначення місця вчинення згідно з протоколом огляду місця події та виявлення можливого знаряддя кримінального правопорушення, а також підтвердження своїх показань потерпілою в ході відтворення обставин події.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, вони узгоджують між собою, є належними, допустимими, достовірними, повністю доповнюють показання потерпілої, які логічні, послідовні, не викликають сумнівів у суду.

Не встановив суд під час розгляду обмеження прав обвинуваченої ОСОБА_11 під час огляду місця події 21.02.2022 та виявлення ножиць, як можливого знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Згідно даних, наданих суду, дії ОСОБА_11 були добровільними.

Твердження обвинуваченої та захисту про те, що стороною обвинувачення не встановлене належним чином знаряддя вчинення кримінального правопорушення, не спростовують самого факту застосування предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, як то ніж чи ножиці.

Разом з тим, судом виключено із обвинувачення твердження про застосування ножиць, як знаряддя вчинення злочину, адже дана обставина не була доведена в суді, проте на зміну кваліфікації чи закриття провадження не впливає. Потерпілою повідомлено про те, що вона бачила в руці у ОСОБА_11 кухонний ніж та назвала його характеристики. Дані про речовий доказ, висновок судово-медичної експертизи, яким зауважено про необхідність проведення криміналістичної експертизи з дослідження речових доказів для з`ясування питання про знаряддя вчинення кримінального правопорушення, відеоматеріалами з місця події є недостатніми стверджувати, що ОСОБА_11 для нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 застосовувала саме ножиці, що були вилучені під час огляду місця події 21.02.2022 за участю обвинуваченої. Не категоричні показання потерпілої ОСОБА_8 про нанесення їй тілесних ушкоджень ножем пояснюються нанесенням їй тілесних ушкоджень ззаду та неможливість належного візуального сприйняття знаряддя їх спричинення.

Що стосується епізоду закінченого замаху обвинуваченою ОСОБА_11 на повторне відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 в умовах воєнного стану суд зазначає.

Так само, судом встановлено, що показання потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_17 у суді, протоколи пред`явлення потерпілому та свідку осіб для впізнання від 29.06.2022, а також відеоматеріали з камер спостереження прямо вказують на те, що злочин вчинила обвинувачена ОСОБА_11 за обставин, встановлених судом.

Показання потерпілого ОСОБА_7 повністю узгоджуються із доказами, зібраними у кримінальному проваджені, які зазначені раніше, є належними, допустимими, достовірними та підтверджують обставини виявлення та затримання обвинуваченої на місці злочину під час його вчинення; впізнання її потерпілим та фіксація майна, що не вибуло із власності потерпілого.

Дії обвинуваченої були об`єднані єдиним умислом, не приховуючи своїх дій, вона намагалась заволодіти грошима потерпілого, проте не змогла після викрадення майна розпоряджатися ним, так як спочатку утримувалась потерпілим, а згодом була затримана співробітниками поліції. Такі дії обвинуваченої, які вирізняються своєю узгодженістю та цілеспрямованістю, раптовістю та чітким спрямуванням на виявлення та вилучення матеріальних цінностей, з метою зникнення із місця події, підтверджують наявність умислу на відкрите заволодіння чужим майном.

Позиція потерпілого ОСОБА_7 з приводу вибачення обвинуваченої та можливого небажання звертатися до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення не може бути підставою, що виключає злочинність діяння чи звільнення від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд не покладає в обґрунтування вказаного обвинувачення як доказ дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_20 від 29.06.2022, оскільки за своїм змістом він не має доказового значення для підтвердження фактичних обставин кримінального провадження в частині замаху на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 . При цьому, вказана обставина не спростовує обвинувачення за даним епізодом та жодним чином не підтверджують версію обвинуваченої та захисту.

Досліджені в судовому засіданні докази за епізодом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків також узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними. Обставини встановлені судом по даному факту повністю визнані обвинуваченою ОСОБА_11 .

Крім того, суд звертає увагу, що будь-які підстави ставити під сумнів наведені докази по усім епізодам судом не встановлені, вони відповідають вимогам кримінального процесуального закону, на переконання суду, зважаючи на свою сукупність та встановлені обставини, є достовірними та стосуються обставин кримінального провадження. При цьому, з показань потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , а також свідків вбачається, що до події із обвинуваченою жодних стосунків вони не підтримували, знайомі не були, цивільний позов не заявляли. Таким чином, під час судового розгляду не встановлено жодної зацікавленості потерпілих чи свідків для обмови обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, а тому їх показання визнаються судом як достовірні. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та потерпіла ОСОБА_9 , як співробітниками поліції, діяли у відповідності до своїх повноважень та в межах закону.

Крім цього, суд вважає безпідставними твердження обвинуваченої та її захисника щодо недопустимості окремих доказів, зібраних з грубим порушенням норм КПК України. Не встановив суд істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні за усіма епізодами кримінальних правопорушень, про що стверджували обвинувачена та захисник, у тому числі і права на захист.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази, зокрема огляди місць події, відеоматеріали, протоколи слідчих експериментів, тощо відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, не викликають сумнівів у суду.

Відповідно ч. 4 ст. 237 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється огляд, під час проведення вказаної слідчої дії, мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

В силу даної процесуальної норми суд бере до уваги відомості про обставини, що були повідомлені, як обвинуваченою, так і потерпілими та іншими учасниками під час проведення слідчих дій. Наведене повністю підтверджується інформацією на технічних носіях з відеозаписом процесу проведення.

Всі докази, на думку суду, надані стороною обвинувачення, зібрані відповідно до вимог чинного законодавства. Обвинуваченою ОСОБА_11 або її захисниками не оскаржувались рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб в порядку ст. ст. 206, 303 КПК України. Так само, як і не надано жодного доказу на підтвердження своєї правової позиції.

При призначенні покарання суд, згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини провадження, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_11 вчинила умисні кримінальні правопорушення, віднесені до категорій проступку, тяжкого та не тяжкого злочинів.

Як особа, ОСОБА_11 характеризується негативно, офіційно не працювала, вела жебрацький спосіб життя, не одружена, осудна, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має не погашені судимості, кримінальні правопорушення вчиняла у період іспитового строку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, судом визнається часткове визнання винуватості.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, є рецидив кримінальних правопорушень та вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку. Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_11 вчиняла кримінальні правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, про що не заперечувала остання. Дана обставина не врахована та не зафіксована органом досудового розслідування, та не може бути застосована судом у зв`язку з неможливістю погіршення становища обвинуваченої.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, думки державного обвинувачення та потерпілих, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання, за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення і перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає меті покарання, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої, оскільки її виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. ст.69, 75 КК України суд не вбачає, оскільки ОСОБА_11 притягується до відповідальності за сукупністю кримінальних правопорушень, злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України є тяжким, обвинувачена раніше судима та продовжила свою протиправну діяльність, будучи звільненою від покарання з іспитовим строком за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що вказує про негативну соціальну спрямованість її особи.

Приймаючи до уваги те, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2022 ОСОБА_11 засуджена за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік і вчинила нові кримінальні правопорушення протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне, відповідно до ч.3 ст.78 КК України, призначити їй покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, та частково приєднати невідбуту частину покарання із врахуванням вимог ст.72 КК України.

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, а також те, що ризики, вказані в ухвалі суду від 14 лютого 2023 року, не змінилися та не відпали, суд вважає, що запобігання їм неможливе шляхом застосування іншого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили залишає запобіжним заходом обвинуваченій ОСОБА_11 тримання під вартою.

Цивільні позови в провадженні не заявлені.

Долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370,371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років,

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст.70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_11 визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 5 (п`ять) місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02.02.2022 та остаточно ОСОБА_11 призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід, застосований до ОСОБА_11 у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор», - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 відраховувати з 29 червня 2022 року, тобто з моменту затримання.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 520 грн., вилучені 29.06.2022, - залишити ОСОБА_7 , як власнику;

- сумку чорного кольору з особистими речами, мобільний телефон - передати ОСОБА_11 , як власнику;

- канцелярські ножиці - знищити;

- CD диски з відеозаписами з камер спостереження - зберігати в матеріалах провадження.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судово-медичних експертиз в розмірі 6668 грн. 00 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя