Провадження №1-кп/748/59/23
Єдиний унікальний № 750/3431/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002867 від 14 червня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, раніше судимого : 14.12.2020 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 10.03.2021 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №15 від 10.03.2022 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_3 призначено на посаду сапера 2 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу інженерної роти.

12.06.2022 приблизно о 16.00 год. ОСОБА_3 знаходячись у автомобілі Opel Kadett, білого кольору, рухаючись у напрямку будинку №88 по вул. Танкістів в смт. Гончарівське Чернігівського району виявив на задньому сидінні автомобіля ключ від іншого автомобіля, - «Volkswagen Polo», що був випадково залишений власником даного автомобілю та знайомим ОСОБА_3 громадянином ОСОБА_6 .

У зв`язку із знахідкою у ОСОБА_3 виник умисел на заволодіння транспортним засобом ОСОБА_6 , а саме автомобілем «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_2 .

Так, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вказаний автомобіль знаходиться неподалік котельні, що розташована поруч з будинком №88 по вул. Танкістів в смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, з метою реалізації злочинного умислу на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом 12.06.2022 близько 16.30 год. прибувши до місця знаходження автомобіля «Volkswagen Polo», з використанням знайденого ключа відчинив водійські дверцята автомобіля «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_2 , потрапив до салону та за допомогою ключа запустив двигун автомобіля привівши його в рух і виїхавши до смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області.

Заволодівши у вказаний спосіб транспортним засобом ОСОБА_3 вивіз даний автомобіль до смт. Михайло-Коцюбинське Чернігівського району Чернігівської області, де залишив його неподалік будинку АДРЕСА_2 , а у подальшому поблизу будинку АДРЕСА_3 .

Внаслідок дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду на суму 140 130,00 грн, що визначена експертним шляхом як вартість даного транспортного засобу.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану» № 64/2022, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

12.06.2022 приблизно о 21.30 год. ОСОБА_3 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою протиправного обернення чужого майна на свою користь підійшов до автомобіля марки «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_2 , яким заволодів раніше за вищевикладених обставин, після чого за допомогою ключа від автомобіля відчинив його та з салону зазначеного автомобіля таємно викрав мобільний телефон ОСОБА_6 марки «LG», моделі «Р715», серійний номер НОМЕР_3 .

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 450,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснивши, що раніше знав ОСОБА_6 та у нього з ним були конфлікти, того дня він відвіз ОСОБА_6 на своєму автомобілі додому та виявив ключ від його автомобіля, а тому вирішив провчити останнього, поїхав та забрав його автомобіль і відігнав у інше місце за вказаною в обвинувальному акті адресою. В салоні автомобіля він знайшов мобільний телефон ОСОБА_6 , який забрав та вирішив віддати своїй знайомій в тимчасове користування. Не оспорював кваліфікацію вчинених кримінальних правопорушень та обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, а також найменування та вартість майна. Пояснив, що з понеділка зателефонував ОСОБА_6 з метою повідомити, де його автомобіль, але він сказав, що вже написав заяву до поліції. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати і застосувати іспитовий строк.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах провадження мається заява, в якій він вказує про відсутність претензій матеріального та морального характеру.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше судимим, протягом 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.4 ст.126, ст.122-2, ч.3 ст.130 КУпАП, за медичною допомогою до лікаря психіатра та в диспансерне наркологічне відділення не звертався, є військовослужбовцем, за місцем проходження військової служби характеризується негативно.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що є відповідно нетяжким та тяжким злочинами, особу винного, що є раніше судимим, військовослужбовцем, негативно характеризується, обставини вчиненого, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру у зв`язку з повернення майна, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, також судом враховується, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, суд погоджується з думкою прокурора і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, - в межах мінімальних санкцій інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді відповідно обмеження волі та позбавлення волі. Враховуючи, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_3 були вчинені одночасно слід застосувати положення ч.1 ст.70 КК України та за сукупністю кримінальних правопорушень призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статях 71,72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно правових орієнтирів Верховного Суду України, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення під час іспитового строку, що був призначений вироком Васильківського районного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, то остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді трьох місяців позбавлення волі, за вироком Васильківського районного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, з урахуванням положень ч.1 ст. 72 КК України, із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, відповідно два роки обмеження волі відповідають одному року позбавлення волі.

Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив 12 червня 2022 року, а покарання у виді штрафу в сумі 850 грн згідно попереднього вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 року, на час судового розгляду сплачено не було, за таких підстав підлягає також застосуванню положення ст. 71 КК України і до вироку Солом`янського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 року, при цьому на підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , що перебуває під вартою в іншому кримінальному провадженні, слід рахувати з дня проголошення вироку.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 3586,09 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання в частині речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи в даному кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання :

за ч.1 ст.289 КК України у виді обмеження волі на строк три роки,

за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Васильківського районного суду Київської області від 14 грудня 2020 року з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України у виді трьох місяців позбавлення волі та приєднати покарання за вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 10 березня 2021 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 за сукупністю вироків покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяця та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання рахувати з 31 березня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3586 грн 09 коп витрат за проведення судових експертиз.

Речові докази: мобільний телефон марки «LG», моделі «Р715», у корпусі вишневого кольору, 2 ключі, свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Volkswagen Polo», автомобіль марки «Volkswagen Polo», синього кольору, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_4 залишити в розпорядженні потерпілого ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1