У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщення

Казанківського районного суду Миколаївської області)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_6

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2022 року заяву засудженого ОСОБА_6 про застосування відносно нього положень ч. 5 ст. 72 КК України, - залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про застосування ч. 5 ст. 72 КК України, та у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення у період з 02.04.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та доповнення до неї.

Засуджений ОСОБА_6 вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною.

Зазначив, що злочин вчинено 02.04.2017, а тому вважає строк попереднього ув`язнення повинен бути перерахований у перерахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за увесь період його перебування його під вартою у Вільнянському СІЗО, Дніпровському ІТТ та ВК з 19.07.2018 по 05.09.2018, та з 10.05.2019 по 06.04.2022.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_6 , який відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)», звернувся до суду з заявою, у якій просив зарахувати йому в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України під час його перебуванні у слідчому ізоляторі, незалежно від причин такого перебування.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції зазначив, що засудженому ОСОБА_6 було враховане попередні ув`язнення ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2020 року, якою засудженому ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення з 21.04.2017 року по 07.12.2017 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений ОСОБА_6 за захисник ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін..

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасника судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто, у розумінні положень цієї норми попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Ці вимоги закону дотримані судом першої інстанції при розгляді клопотання.

З матеріалів судового провадження вбачається наступне.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 21.04.2017 щодо ОСОБА_6 у провадженні №0000340 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно протоколу слідчого СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , вищезазначена ухвала слідчого судді виконана у той же день, та ОСОБА_6 , який перебував у статусі підозрюваного, затримано 21.04.2017.

Вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

З моменту ухвалення зазначеного вироку, тобто 07.12.2017, ОСОБА_6 звільнено з-під варти з зали суду.

Отже, в рамках зазначеного кримінального провадження до засудженого ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення з 21.04.2017 (обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 07.12.2017 (день ухвалення вироку суду першої інстанції, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасований).

В подальшому, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018 вищезазначений вирок від 07.12.2017 скасований в частині призначеного покарання, та призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, а строк покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання. У решті вирок суду ухвалено залишити без змін.

Отже, вирок Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 щодо ОСОБА_6 набрав законної сили 19.07.2018.

Тобто, засуджений ОСОБА_6 19.07.2018 був затриманий вже на виконання вироку, що набрав законної сили.

З матеріалів судового провадження вбачається, що засуджений звертався до суду за місцем відбування покарання з клопотанням про застосування вимог ч.5 ст. 72 КК України.

Так, ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2020 в порядку ст. 539 КПК задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 та зараховано йому в строк відбування покарання за вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.12.2017, з урахуванням вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.07.2018, з 21.04.2017 до 07.12.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22.04.2021 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вищевказану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали особової справи, судом першої інстанції встановлено, що ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2020 є законною та обґрунтованою, оскаржена в апеляційному порядку та набрала чинності.

Зазначеною ухвалою засудженому ОСОБА_6 вже зараховано попереднє ув`язнення в межах кримінального провадження з 21.04.2017 по 07.12.2017 з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі, з моменту його фактичного затримання за увесь час перебування під вартою до набрання вироком законної сили.

Підстав для зарахування на підставі ч.5 ст. 72 КК України строку перебування засудженого в різних установах відбування покарання та у СІЗО вже після набрання законної сили вироку від 07.12.2017, про що зазначає засуджений, немає.

Апеляційний суд зауважує, що фактично доводи апелянта зводяться до незгоди із зарахуванням строку попереднього ув`язнення на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.10.2020, яка набрала законної сили, але це неприпустимо.

Судом першої інстанції прийняте законне рішення, а вимоги апелянта є необґрунтованими, оскільки відсутні законні підстави для їх задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 407, 424, 532, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 вересня 2022 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3