Справа №522/5345/23
Провадження №1-кс/522/1820/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000383 від 23.11.2022 року прокурором Болградської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хабаровського краю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань України за № 0000383 від 23.11.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 , переслідуючи мету участі у здійснюваній Російською Федерацією проти України підривній діяльності і військовій агресії, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 23.02.2022, за невстановлених обставин вступив на військову службу до невстановленого слідством військового підрозділу (формування) та у подальшому призначений на посаду так званого «коменданта» даного підрозділу, який підпорядкований РФ. В ході своєї службової діяльності ОСОБА_6 використовував псевдонім (позивний) « ОСОБА_7 ».

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2. Федерального закону від 28.03.1998 N 53-ФЗ (ред. від 27.01.2023) «Про військовий обов`язок та військову службу» - громадяни (іноземні громадяни), які проходять військову службу, є військовослужбовцями та мають статус, що встановлюється федеральним законом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 1 Федерального закону «Про статус військовослужбовців» від 27.05.1998 № 76-ФЗ (ред. від 29.12.2022) - військовослужбовці мають право на зберігання, носіння, застосування та використання зброї в порядку, що визначається федеральними конституційними законами, федеральними законами та іншими нормативними правовими актами Російської Федерації.

Крім того, відповідно ч. 2 ст. 2. Федерального закону від 28.03.1998 N 53-ФЗ (ред. от 14.07.2022) «Про військовий обов`язок та військову службу» проходження військової служби здійснюється: громадянами на заклик; громадянами, які мають громадянства (підданства) іноземної держави чи посвідки проживання чи іншого документа, що підтверджує декларація про постійне проживання громадянина біля іноземної держави, - у добровільному порядку (за контрактом); громадянами, які мають громадянство (підданство) іноземної держави або посвідку на проживання або інший документ, що підтверджує право на постійне проживання громадянина на території іноземної держави, та іноземними громадянами - за контрактом на військових посадах, що підлягають заміщенню солдатами, матросами, сержантами та старшинами у Збройних Силах Російської Федерації та військових формуваннях.

Надалі, в лютому 2022 року (точний період часу не встановлений), діючи відповідно до розробленого військово-політичним керівництвом РФ плану ведення агресивної війни проти України, ОСОБА_6 , вступивши в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, надалі ОСОБА_8 (№ 0000188 від 28.06.2022, обвинувальний акт направлено до суду 30.11.2022), а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, у складі невстановленого слідством військового підрозділу (формування), який підпорядкований РФ, та у якому ОСОБА_6 займав посаду так званого «коменданта», із відповідним озброєнням та військовою технікою прибув до населеного пункту Філатовка на тимчасово окупованій території АР Крим, де був повідомлений та отримав відповідні вказівки та інструкції від свого безпосереднього керівництва ВС РФ, щодо повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації на територію України.

Приблизно 24.02.2022 (точний період часу і обставини досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_6 , діючи у складі окупаційних військ РФ, а саме невстановленого слідством військового підрозділу (формування), який підпорядкований РФ, виконуючи злочинні накази військово-політичного керівництва Російської Федерації та своїх прямих керівників щодо ведення агресивної війни проти України, перетнув адміністративний кордон між тимчасово окупованою територією АР Крим і Херсонською областю, внаслідок чого потрапив на територію Херсонської області.

Надалі, наприкінці лютого 2022 року (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 у складі невстановленого слідством військового підрозділу (формування), який підпорядкований РФ, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, на виконання спільного злочинного плану ведення агресивної війни проти України, прибув з наявним озброєнням і військовою технікою до АДРЕСА_2 .

У подальшому, у березні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , діючи на виконання злочинних наказів керівництва ВС РФ, який підпорядкований РФ, займаючи посаду так званого «коменданта» - начальника «гарнізону» російських окупаційних військ, який розмістився (дислокувався) на території смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області у приміщеннях пансіонату «Чайка» по вул. Причальна, буд 5. До підпорядкування так званої «комендатури», відповідно до територіального розподілу окупаційних військ РФ, увійшли наступні населені пункти Скадовського району Херсонської області: Лазурне, Приморське, Круглоозерка, АДРЕСА_3 і територія Чорноморського біосферного заповідника.

Надалі, у період з кінця лютого 2022 року по червень 2022 року, ОСОБА_6 , продовжуючи підривну діяльність проти України, перебуваючи на посаді так званого «коменданта» - начальника «гарнізону» невстановленого слідством військового підрозділу (формування), який підпорядкований РФ, який складався із представників збройних сил, спеціальних служб, правоохоронних органів Російської Федерації, з дислокацією у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області, продовжив виконувати злочинні накази військово-політичного керівництва РФ та своїх прямих керівників на підконтрольних його «гарнізону» окупованих територіях Скадовського району Херсонської області.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 43 Відповідно до ч. 3 статті 44 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року Збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною та поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції (995_153), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Відповідно до ч. 3 статті 44 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю: під час кожного воєнного зіткнення, і в той час, коли він перебуває на виду у противника в ході розгортання в бойові порядки, що передують початку нападу, в якому він повинен взяти участь.

Так, ОСОБА_6 , був одягнений у військову камуфляжну форму, із шевронами РФ, на поясі в останнього знаходилась вогнепальна зброя - пістолет. При цьому він представлявся так званим «комендантом» - начальником «гарнізону» російських окупаційних військ, якому підпорядковувались представники збройних сил, спеціальних служб, правоохоронних органів Російської Федерації, які розміщувались у смт. Лазурне Скадовського району Херсонської області.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи комбатантом, приймав участь у відборі і призначенні на посади в окупаційних органах влади осіб з числа місцевих жителів, лояльних до російської окупаційної влади, здобував, систематизував і доповідав вищому керівництву для використання проти України розвідувальну інформацію щодо оборонного потенціалу України, соціальної обстановки у південно-східних областях України (Одеській, Миколаївській, Херсонській, Запорізькій, Донецькій), розташування, переміщення, складу і кількості сил і засобів Збройних Сил України, здійснював з цією метою розвідувальний пошук, підбір громадян України і їх залучення до співпраці з окупаційною владою РФ і надання такої розвідувальної інформації, схиляв до співпраці з окупаційною владою РФ представників українських державних органів та органів місцевого самоврядування, які знаходились на тимчасово окупованій території Херсонської області, керував діями та надавав накази іншим, підпорядкованим йому військовим вказаного «гарнізону» російських окупаційних військ.

З цією метою ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , а також спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням представниками збройних сил, спеціальних служб, правоохоронних органів РФ, як самостійно, так і надаючи вказівки та накази останнім, вчиняв побиття, катування, залякування людей, незаконне зайняття об`єктів нерухомого майна, інші злочини проти життя і здоров`я особи, проти власності, проти законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, у вказаний період часу у ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, зокрема з числа російських окупаційних військ, виник злочинний умисел на незаконне затримання та катування (тортури) людей, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, осіб з числа місцевих мешканців, які можуть співпрацювати та надавати інформацію співробітникам Служби безпеки України, та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці, серед яких був голова Бехтерської об`єднаної територіальної громади Скадовського району Херсонської області - громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Незважаючи на зазначені міжнародно-правові акти, приблизно о 10:30 год. 04.04.2022, ОСОБА_6 із позивним « ОСОБА_7 » займаючи посаду так званого «коменданта» - начальника «гарнізону» російських окупаційних військ - невстановленого слідством військового підрозділу (формування), який підпорядкований РФ та дислокувався в АДРЕСА_2 , діючи спільно з ОСОБА_8 , а також з іншими невстановленими військовослужбовцями РФ, які діяли за його наказом, перебуваючи біля адміністративної будівлі Круглоозерської сільської ради за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Залізний порт, вул. Шкільна, 50, зустрівся з головою Бехтерської об`єднаної територіальної громади Скадовського району Херсонської області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У ході вищевказаної зустрічі ОСОБА_6 , маючи злочинний намір, спрямований на залякування та насильство над психічним станом ОСОБА_9 , направив на останнього пістолет, таким чином погрожуючи йому вбивством, шляхом демонстрації зброї, та кілька разів натиснув на курок, однак пістолет виявився розрядженим, тобто здійснив погрозу вбивством, чим порушив вимоги ст. 147 Конвенції, а також п. «е» ч. 2 ст. 75 Додаткового І Протоколу.

28.02.2023 громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2021 році відповідно до розпорядження КМУ № 1302-р від 21.10.2020 (№41 (7439) від 28 лютого 2023 року) опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

В подальшому, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора в газеті «Урядовий кур`єр» (№45 (7443) від 04 березня 2023 року, (№46 (7444) від 07 березня 2023 року, (№47 (7445) від 08 березня 2023 року) опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно відповіді на доручення оперативного підрозділу, підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України Автономній Республіці Крим та державний кордон України та адміністративну межу з тимчасово окупованими територіями України не перетинав.

14.03.2023 слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук здійснення якого доручено 3 управлінню ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та матеріали долученні в його обґрунтування, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань України за № 0000383 від 23.11.2022, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідчий суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України).

Слідчий суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу згідно вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

28.02.2023 громадянину Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Того ж дня, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2021 році відповідно до розпорядження КМУ № 1302-р від 21.10.2020 (№41 (7439) від 28 лютого 2023 року) опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

В подальшому, на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора в газеті «Урядовий кур`єр» (№45 (7443) від 04 березня 2023 року, (№46 (7444) від 07 березня 2023 року, (№47 (7445) від 08 березня 2023 року) опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 .

З урахуванням наданого слідчому судді тексту повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у цьому провадженні. Оскільки санкція статі передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України Автономній Республіці Крим та державний кордон України та адміністративну межу з тимчасово окупованими територіями України не перетинав.

14.03.2023 слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук здійснення якого доручено 3 управлінню ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слідчим суддею встановлено, що матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.

Вирішуючи питання щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі до 12 років, тому слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, що підозрюваний, будучи не ізольованою від суспільства, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначене у своїй сукупності вказує на необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі затримання особи, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотаня старшого слідчого СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні №0000383 від 23.11.2022 року прокурором Болградської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В порядку ч. 6 ст.193 КПК України обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду. протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1