Справа № 182/265/20
Провадження № 1-кп/0182/105/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2023 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінальних правопорушень за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2019 № 0002710 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, розлучений, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , не працює, раніше судимий:

- 10.10.2007 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 13.12.2010 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.02.2011 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 25.12.2012 умовно-достроково. Невідбута частина покарання 10 місяців 23 дні;

- 19.12.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.04.2018 умовно-достроково. Невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 2 дні;

- 29.07.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі (на даний час відбуває покарання за цим вироком),

у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

(в режимі відеоконференції з ДУ «Софіївська ВК № 45»)

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_3 21.10.2019 приблизно о 06:00 год., проходячи повз багатоповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , побачив автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 бежевого кольору, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним автомобілем, який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 21.10.2019 приблизно о 06:05 год., знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_3, підійшов до вищевказаного автомобіля, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно, повторно, скориставшись тим, що автомобіль не обладнаний протиугінною сигналізацією, шляхом застосування фізичної сили, а саме ривком руками водійської дверці автомобіля, відчинив вказані дверці, через які проник до салону автомобіля, де за допомогою ключа, що був при ньому, який вставив у замок запалення, запустив двигун автомобіля, після чого на вказаному автомобілі з місця злочину поїхав, тобто заволодів транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 1102 реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , бежевого кольору, вартість якого згідно висновку судової експертизи автотоварознавчої із визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу № 847 від 07.12.2019 складає 9 576,23 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненого повторно ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав у повному обсязі та суду показав, що восени 2019 року, ранком проходив біля будинку АДРЕСА_3, це в районі Першотравневого ринку, ніби біля 9-ти поверхового будинку. Побачив автомобіль ЗАЗ «Таврія» бежевого кольору. Автомобіль був не закритий. Відкрив двері та сів до салону автомобіля. Автомобіль завів звичайним ключем від квартири і поїхав. Уганяв автомобіль сам, а катався вже зі своїм знайомим. Покатався на вказаному автомобілі, а потім кинув його в районі Лапінки, так як закінчилося пальне. Маршрутним таксі поїхав додому. З автомобіля нічого не забирав.

Вже під час розслідування від працівників поліції дізнався, що автомобіль знайшли і віддали власнику. У якому стані автомобіль було передано власнику, йому невідомо. Передавав власнику автомобіля грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди. Він би добровільно відшкодував спричинену шкоду потерпілому, якби не знаходився під вартою. Добровільно сплачував власнику грошові кошти до 1-го засідання суда. Підтверджуючих документів про сплату грошових коштів у нього немає. Заявлений цивільний позов визнає повністю. Просить суворо його не карати.

Позиція потерпілого та його представника

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що обвинуваченого раніше не знав. 20.10.2019 він ввечері приїхав додому на належному йому автомобілі «Таврія», автомобіль залишив у дворі будинку, поставив його біля стовпа з ліхтарем. Вранці приблизно о 06-00 год. 21.20.2019 він побачив, що автомобіля немає. Звернувся до поліції. Намагався шукати автомобіль сам, з друзями їздили по місту, писав оголошення з фото автомобіля. Через деякий час йому подзвонив слідчий і сказав, що автомобіль знайшли в садовому товаристві поблизу с. Олексіївка. Автомобіль був з пошкодженнями, його витягували на буксирі. З автомобіля було викрадені акумулятор, запаска, дві колонки передні та 2 колонки задні, реле запалювання, комутатор. Було пошкоджено замок запалювання та замок багажника, які не підлягали ремонту.

Злочином йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 15 000 грн. Моральна шкода пов`язана з душевними стражданнями, переживаннями з приводу викрадення його автомобіля. Він деякий час не міг ним користуватися, хоча автомобіль йому потрібен постійно, бо він має сина-інваліда 1 групи, який самостійно не рухається, вони з дружиною возили сина автомобілем.

Слідчий познайомив його з обвинуваченим з тим, щоб останній вирішив питання про відшкодування шкоди. Він зустрівся з обвинуваченим, вони поговорили, обмінялися телефоном. Через деякий час обвинувачений йому подзвонив і сказав, що буде віддавати частинами, сказав, що у нього є лише 1 000 грн., вони зустрілися і він отримав ці кошти. Більше обвинувачений йому грошей не давав. По телефону то взагалі не відповідав, то лише обіцяв відшкодувати шкоду. Просить задовольнити цивільний позов, в частині покарання - просить призначити реальне покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_5 за дорученням - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, вважаючи їх обґрунтованими, просила задовольнити у повному обсязі.

Досліджені в судовому засіданні докази

У судовому засіданні досліджено письмові докази, законність, належність та достовірність яких учасниками судового провадження не оспорювалася та визнані судом допустимими, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002710:

- електронний рапорт реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону зі служби 102 до чергової частини Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області від 21.10.2019, згідно якого 21.10.2019 о 08.28 за адресою: АДРЕСА_3, заявник бачив своє авто о 01.00 год., а коли щойно вийшов, щоб їхати на роботу, виявив, відсутність автомобіля Таврія ЗАЗ-1102 бежевого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 . Заявник ОСОБА_5 (а.п. 7);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.10.2019 ОСОБА_5 , у якому він вказує, що 21.10.2019 в період часу з 01.00 год. по 08.00 год. невідома особа таємно, знаходячись за адресою: м. Нікополь, вул. Першотравнева, 5, заволоділа автомобілем Таврія ЗАЗ-1102, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.п. 8);

- ксерокопія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ-1102, легковий-комбі-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , колір бежевий. Власник ОСОБА_7 . Право користування мають: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.п. 11);

- протокол огляду місця події від 21.10.2019 - стоянки для автомобілів, яка знаходиться зі сторони будинків № 9 та АДРЕСА_3, Дніпропетровської області. Зафіксовано місце знаходження автомобіля Таврія ЗАЗ-1102, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до його викрадення. В ході проведення огляду нічого не виявлено та нічого не вилучено. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 12-13);

- протокол огляду від 26.10.2019 - території місцевості за адресою: м. Нікополь, вул. Бісерєва, 36. Предметом огляду є автомобіль Таврія бежевого кольору. Автомобіль знаходиться на ґрунтовій дорозі між будинками № 36 та № 7 по вул. Бісерєва у м. Нікополі. Автомобіль забруднений, у нижній частині автомобіля відсутні номерні знаки. Наявні фари дальнього бачення. Капот на момент проведення огляду закритий. На лобовому склі знаходиться один двірник. Вікна в автомобілі закриті, не пошкоджені. На задній частині автомобіля відсутній номерний знак, задній стоп з лівої сторони має пошкодження. Заднє скло на автомобілі не пошкоджено. Візуально в задній частині автомобіля наявні дві таблички з номерним знаком НОМЕР_1 . У салоні автомобіля з передньої частини знаходяться два сидіння. Сидіння пасажира та водія. На пасажирському сидінні знаходиться чохол сірого кольору, на водійському сидінні знаходиться чохол зроблений з дерев`яних деталей. Наявне кермо та коробка передач. Дах автомобіля не пошкоджений. Оглянутий під час проведення огляду автомобіль вилучено. До протоколу огляду додано фототаблицю. (а.п. 18-23);

- розписка ОСОБА_5 , про отримання від співробітників поліції автомобіля марки ЗАЗ-1102, номерний знак НОМЕР_1 , який у нього було викрадено 21.10.2019. (а.п. 76);

- висновок експертизи автотоварознавчої з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу № 847 від 07.12.2019, відповідно до якого: ринкова вартість автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 ідентифікаційний номер (VIN) - НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , за усною домовленістю розпоряджається ОСОБА_5 , станом на момент його викрадення 21.10.2019, становить 9 576 грн. 23 коп. (а.п. 29-34);

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.12.2019, в ході якого ОСОБА_3 розповів та показав місце, звідки викрав автомобіль «Таврія» та місце, де залишив вказаний автомобіль. До протоколу слідчого експерименту додано DVD-диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 (а.п. 56-58).

Оцінка доказів судом

Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень ЄСПЛ означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

Призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 2 ст. 289 КК України).

Також суд враховує обставини справи та особу винного.

Так, ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні, корисливі кримінальні правопорушення, відбував покарання в місцях позбавлення волі (а.п. 47), але це не призвело до позитивних змін у його особисті та не створило у нього готовності до самокерованої право-слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий, умисний, корисливий злочин.

ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються позитивно (а.п. 48). Офіційно не працює, розлучений, на утриманні нікого не має. ОСОБА_3 у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (а.п. 45-46).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).

Активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального правопорушення, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Учасниками судового провадження не заперечувалось, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 розповідав про час, місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, назвав інші обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив в судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному проваджені.

Повернення потерпілому автомобіля пом`якшуючою обставиною суд не визнає, оскільки воно фактично відбулося без участі обвинуваченого, а завдяки діям співробітників поліції.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд вважає рецидив злочинів (п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень в межах санкції інкримінованої йому статті Особливої частини КК України покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і скласти покарання повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження 29.07.2021 вироком Кіровського районного суда м. Дніпропетровська ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення /злочин/, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України - 21.10.2019, тобто до постановлення зазначеного вироку.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення, за які ОСОБА_3 засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021, вчинені до постановлення вироку по кримінальному провадженні, що розглядається, покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України підлягає поглиненню призначеним за цим вироком покаранням.

З урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, встановлених даних про особу винного, конкретних обставин справи, свідомого порушення обвинуваченим закону незважаючи на невідворотність покарання, суд вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування ним покарання, а тому підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Вирішення цивільного позову

Потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 26.06.2020, до початку судового розгляду, заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , згідно якого він просить суд стягнути з ОСОБА_3 спричинену моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Позиція сторін стосовно заявленого цивільного позову

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засідання підтримав цивільний позов.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 за дорученням - адвокат ОСОБА_6 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов потерпілого визнав спочатку частково, потім повністю. Просив врахувати, що він не відмовлявся від відшкодування потерпілому шкоди, однак не міг цього зробити, бо знаходиться в місцях позбавлення волі. Якби він був на свободі, то давно б відшкодував збитки потерпілому.

При вирішенні цивільних позовів суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями /ч. 1 ст. 128 КПК України/.

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону /ч. 1 ст. 1177 ЦК України/.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна … Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини … /ч. 1 ст. 1167 ЦК України/.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду

Потерпілим заявлено позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. з обвинуваченого ОСОБА_3 , в зв`язку зі вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, а саме незаконне заволодіння належним йому транспортним засобом /автомобілем/. У суду немає сумнівів відносно того, що у зв`язку зі вчиненням кримінального правопорушення, потерпілий постраждав морально, так як незаконне заволодіння належним потерпілому транспортним засобом, не може не відобразитись на душевному стані людини і на повсякденному житті. Окрім цього моральна шкода полягає у втраті спокою, психологічному дискомфорті, стресі, погіршенні загального стану здоров`я.

Моральні страждання потерпілого виражаються у перенесенні ним душевних страждань через протиправні дії обвинуваченого пов`язані з незаконним заволодінням належним йому транспортним засобом /автомобілем/.

Тому, з урахуванням обсягу страждань (душевних, психічних), яких потерпілий зазнав, характеру немайнових втрат, ступеня тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі, пов`язаних з незаконним заволодінням належного потерпілому транспортного засобу, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що підлягає відшкодуванню на користь потерпілого ОСОБА_5 моральна шкода в розмірі 15 000 грн. і вважає, що визначений розмір відшкодування є достатньою справедливою сатисфакцією.

При вирішенні цивільного позову суд приймає до уваги положення Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 29 листопада 1985 року) щодо необхідності дотримання балансу між правами підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, з одного боку, та інтересами жертви,- з іншого.

Вирішення питання про запобіжний захід

У даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого наразі закінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирішення питання про долю речових доказів

Суд вирішує долю речових доказів відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Речовий доказ: автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

Вирішення питання про процесуальні витрати

Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи автотоварознавчої з визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу № 847 від 07.12.2019, згідно товарного чеку в сумі 300 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 289 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання за цим вироком строк відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021.

Строк дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту по цьому кримінальному провадженню скінчився.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов потерплого ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди 15 000 (п`ятнадцять тис.) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 300 (триста) грн.. 00 коп.

Речовий доказ: автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1