Справа № 159/4394/21 Провадження № 11-кп/802/769/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Карпилівка Камінь-Каширського району Волинської області, проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого:
- 30 січня 2009 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною першою статті 185, частиною другою статті 186, статтями 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- 05 березня 2010 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
- 17 січня 2012 року Рожищенським районним судом Волинської області за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 15, частиною другою статті 186, частиною першою статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- 09 лютого 2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку;
- 13 квітня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання
у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- 10 червня 2021 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- 08 червня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за частиною четвертою статті 185, частиною четвертою статті 186, статтею 69-1, частиною першою ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років;
засуджено за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням покарання, призначеного за даним вироком суду, та невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року, ОСОБА_7 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.
Строк відбуття покарання обвинуваченому визначено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2021 року арешт скасований.
Стягнуті з ОСОБА_7 в користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишений попередній тримання під вартою.
Зарахований ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2022 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
В порядку ст.100 КПК України вироком вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнай винним і засуджений за те, що 29.01.2021 близько 12 год 00 хв він, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Салют», що за адресою: Волинська область, місто Ковель, бульвар Лесі Українки, будинок 29, з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, з лівої кишені куртки ОСОБА_9 викрав мобільний телефон, марки «NOKIA» модель «150», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 483 гривні 33 коп., із сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстар», яка для потерпілої майнової цінності не становить, чим спричинив останній майнову шкоду на суму 483 гривні 33 коп.
Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор оскаржує вирок суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком суду та вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців. У строк покарання зарахувати повністю відбуте покарання за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та частково відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року. Вступну та мотивувальну частини вироку доповнити посиланням на судимості ОСОБА_7 за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року і Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року.
Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив скасувати вирок і ухвалити новий, обвинуваченого, який апеляцію заперечив і просив не збільшувати строк покарання, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави ухвалення.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.185 КК України є правильними і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Нормами ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання місцевим судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, на думку суду апеляційної інстанції, заслуговують на увагу.

Місцевий суд при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням покарання, призначеного за даним вироком суду, та невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року, призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 1 (один) місяць.
Однак, під час апеляційного розгляду встановлено, що в обвинуваченого ОСОБА_7 наявні судимості за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України із призначенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Приписами ч.4 ст.70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Положеннями п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 визначено, що коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів. вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, вчинене ОСОБА_7 29 січня 2021 року, тобто до ухвалення щодо нього вироків Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року та Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року, і Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року.
Суд першої інстанції застосував до обвинуваченого положення ч.4 ст.70 КК України, однак лише за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року, не взявши до уваги вироки Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року та Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року.
За таких обставин місцевий суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції згідно положень п.4 ч.1 ст.409 КПК України з ухваленням нового вироку, як передбачено приписами п.1 ч.1 ст.420 КПК України.
Оскільки вид та розмір покарання, призначеного ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується, тому апеляційний суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком суду, а також за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, більш суворим, призначеним вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Таке покарання, на думку суду апеляційної інстанції, повністю відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, а також принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

Апеляційний суд вважає доводи сторони обвинувачення, викладені в апеляційній скарзі, про необхідність включення у вступну частину вироку посилання на наявність у ОСОБА_7 судимостей за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року та Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року обґрунтованими, оскільки наявність вказаних судимостей зумовлює застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання.
Тому слід доповнити вступну частину вироку щодо ОСОБА_7 вказівкою про наявність у нього вищевказаних судимостей.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 420 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2022 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком суду, а також призначеним за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік більш суворим, призначеним вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
В строк остаточного покарання, призначеного ОСОБА_7 зарахувати відбуте покарання за вироками Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 квітня 2021 року, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2021 року та частково відбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 червня 2022 року, за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.
Доповнити вступну частину вироку посиланням на наявність у ОСОБА_7 судимостей від:
- 13 квітня 2021 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання
у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- 10 червня 2021 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за частиною другою статті 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- 08 червня 2022 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за частиною четвертою статті 185, частиною четвертою статті 186, статтею 69-1, частиною першою ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з моменту отримання копії даного вироку.

Головуючий

Судді