Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/416/23
Провадження № 1-кп/723/1046/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2023 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець угоду про визнання винуватості від 01 березня 2023 року, по кримінальному провадженню № 0000113 від 27 січня 2023 року по обвинуваченню у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого

встановив:

ОСОБА_4 будучи залученим особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження до організації незаконно переправлення громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через Державний кордон України поза пунктом пропуску, 14.10.2022 року діючи під керівництвом осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, відповідно до відведеної йому ролі в період часу з 14,13 години по 16,02 годину забрав вказаних громадян в межах міста Чернівці для перевезення до м.Сторожинець.

По дорозі від м. Чернівці до м. Сторожинець Чернівецької області ОСОБА_4 отримавши по телефону вказівку від особи матеріали щодо якої виділені в окреме провадження щодо проведення інструктажу для пасажирів, здійснив інструктаж осіб, повідомив їх про необхідність вимкнення мобільних телефонів та порядок дій у разі зупинення їх працівниками поліції та подальшу передачу їх невстановленим на даний час слідством особам, які будуть їх переправляти через державний кордон.

Цього ж дня о 16 годині 25 хвилин при виїзді з м. Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області в напрямку кордону Республіки Румунії, автомобіль марки «АUDI А4» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 зупинено працівниками поліції та в салоні виявлено ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яких ОСОБА_4 доставляв до кордону з Республікою Румунія з метою подальшого незаконного переправлення їх через державний кордон України.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб та за попередньою змовою групою осіб.

В ході підготовчого судового засідання між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 01 березня 2023 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, на тих умовах, що обвинувачений повністю і беззастережно визнає свою винуватість в скоєному кримінальному правопорушенні і йому призначається покарання за ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі строком п`ять років без застосування додаткової міри покарання та із застосуванням ст.75 КК України та звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 погодився із всіма доказами його винуватості, зазначеними в обвинувальному акті, підтвердив факт визнання винуватості та разом із прокурором ОСОБА_3 просили затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_4 , класифікується, згідно ст.12 КК України, як тяжкий злочин.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він, при цьому, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений також цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, в т.ч. і щодо обмеження права на оскарження вироку, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватими, вид покарання і обов`язки, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Судом також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, щодо обмеження права на оскарження вироку.

При цьому обвинуваченому, захиснику та прокурору були роз`яснені підстави оскарження обвинувального вироку як в апеляційному так і в касаційному порядку.

В судовому засіданні, шляхом опитування сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.332 КК України, кваліфіковано правильно і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Судом встановлено наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а перевіривши угоду, суд знаходить, що вона відповідає вимогам КПК України в т.ч. і в частині призначення обвинуваченому покарання оскільки обвинувачений вину визнав повністю і беззастережно. Розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що є пом`якшуючими вину обставинами. Раніше не судимий. Має на утримання двох малолітніх дітей та здійснює догляд за пристарілою бабусею.

Суд враховує пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість злочину, особу обвинуваченого та вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Суд також знаходить, що питання щодо вирішення долі речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст.100 КПК України, та повернути заставодавцю суму внесеної ним застави.

Керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 березня 2023 року між обвинуваченим в кримінальному провадженні № 0000113 від 27.01.2023 року ОСОБА_4 та прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, що передбачений ч.2 ст. 332 КК України та призначити йому за цією статтею, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01.03.2023 року, покарання, у виді позбавлення волі строком на п`ять років, без застосування додаткової міри покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На пiдставi ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звiльнити вiд вiдбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного, iспитового строку не вчинить нового злочину i виконає покладенi на нього судом обов`язки.

Зобов`язати засудженого ОСОБА_4 перiодично з`являтися для реєстрацiї до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовi докази по справi, а саме: автомобіль марки «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_10 а користувачем ОСОБА_4 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області за адресою вул. Комунальників, 4-В м. Чернівці та мобільний телефон марки «Redmi» модель «Note 10» ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області за адресою вул. Комунальників 4-В м. Чернівці, повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт на вказаний автомобіль та мобільний телефон, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18.10.2022 року.

Повернути заставодавцю ОСОБА_11 , внесену нею заставу в сумі 156000 (сто п`ятдесят шість тисяч) гривень за квитанцією № 37 від 19 жовтня 2022 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд, Чернівецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема:

- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити засудженому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1