КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000577 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Подільськ Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання та призначити йому покарання у виді штрафу від п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Йогозобов`язано згідно ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ухвалено обчислювати з моменту проголошення вироку.

Вироком також вирішене питання щодо стягнення процесуальних витрат та щодо речових доказів.

За доводами апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не погоджується із вироком суду та вважає, що судом всупереч вимог КПК України не було проведено підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим ОСОБА_6 не було роз`яснено його прав, суті обвинувачення, змісту ухваленого вироку та строків його оскарження.

Захисник вказує на те, що судовий розгляд проведено без участі обвинуваченого, чим його було позбавлено конституційного права бути присутнім при розгляді справи та на справедливий і відкритий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом, а також позбавлено можливості здійснити захист своїх прав, зокрема давати пояснення, представляти докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тобто порушений принцип справедливого судового розгляду.

Звертає увагу на те, що 29 жовтня 2021 року дізнавач роз`яснив права на захист підозрюваному ОСОБА_6 , а він в свою чергу в протоколі зазначив, що з протоколом ознайомився в повному обсязі та прохав, щоб йому наддали захисника, однак в порушення Конституції України, ст. 48, 49 КПК України слідчий не забезпечив права на захист підозрюваного, не залучив захисника та повідомив про підозру та допитав ОСОБА_6 без участі адвоката.

Захисник вказує на те, що суд безпідставно посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження № 0000577 містяться відомості та докази того, що обвинувачений ОСОБА_6 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с. 68-69), оскільки ОСОБА_6 29 жовтня 2021 року прохав щоб йому надали адвоката.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що у протоколі роз`яснення прав підозрюваному, в постанові про оголошення підозри, протоколі допиту відсутній підпис адвоката ОСОБА_9 .

Зазначає, що 29 жовтня 2022 року ОСОБА_6 не надали адвоката, він не зустрічався з адвокатом ОСОБА_9 , не мав з нею розмови та підписав документи без присутності захисника.

Поряд з цим, захисник звертає увагу на те, що суд належним чином не врахував обставини, які характеризують обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_6 надав правдиві послідовні показання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину, має міцні соціальні зв`язки.

Наведене, на думку захисника, є обставинами, які дають достатні підстави для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання у виді штрафу.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 липня 2021 року в першій половині дня, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, поблизу місця свого проживання, та рухаючись в бік свого помешкання, помітив поряд із тротуаром згорток із фольги прямокутної форми, який знаходився на землі.

Відкривши його, ОСОБА_6 виявив, що в середині знаходиться полімерний пакет із блістерною застібкою, всередині якого знаходилась порошкоподібна психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін.

В цей час у нього виник намір, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання цієї речовини, реалізуючи який ОСОБА_6 , поклав зазначений полімерний пакет у якому знаходилася порошкоподібна речовина - амфетамін до кишені шортів, чим вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін без мети збуту.

29 липня 2021 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , одягнувши шорти, в кишені яких знаходився полімерний пакет із психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, та на автомобілі «МАN», номерний знак НОМЕР_1 , направився до м. Бориспіль Київської області, чим вчинив незаконне перевезення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

29 липня 2021 року приблизно о 06 годині 50 хвилин за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, на узбіччі автодороги 3 км М-03 «Київ - Харків», ОСОБА_6 , був зупинений працівниками Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області та під час огляду його особистих речей ОСОБА_6 добровільно видав полімерний пакет із блістерною застібкою в середині якого знаходилась речовина білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну в речовині становить 0,654 г.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із оскаржуваного вироку вбачається, що він ухвалений у спрощеному судовому провадженні у зв`язку із наявністю у матеріалах провадження заяви ОСОБА_6 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому, добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_6 , його згода із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та згода на розгляд обвинувального акта за його відсутності була підтверджена захисником ОСОБА_9 , яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2016/10 від 28 березняя 2002 року та яка надавала ОСОБА_6 правову допомогу на підставі доручення № 4085 від 29 жовтня 2021 року виданого органом, уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги «Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області».

Положеннями ч. 1 ст. 394 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В той же час, із апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 вбачається, що апелянт оскаржує вирок суду в частині призначеного обвинуваченому покарання та розгляд провадження за відсутності ОСОБА_6 .

З урахуванням положень ст. 394 КПК України колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про вид покарання суд у відповідності до положень ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, офіційно працевлаштований.

Судом першої інстанції правильно враховано щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 .

Водночас судом першої інстанції обґрунтовано не встановлено обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, суд призначив ОСОБА_6 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді двох років обмеження волі, одночасно суд дійшов висновку про можливе виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання.

З такими висновками погоджується колегія суддів.

Щодо доводів захисника про те, що суд, при призначенні ОСОБА_6 покарання, належним чином не врахував те, що обвинувачений надав правдиві послідовні показання, до кримінальної відповідальності притягується вперше, характеризується позитивно, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки такі обставини були враховані судом, що і відображено у вироку.

При цьому, оскаржуючи вирок суду захисник зазначає про наявність у ОСОБА_6 на утриманні неповнолітньої дитини, однак жодних доказів на підтвердження такої обставини апеляційному суду надано не було, тому колегія суддів не бере до уваги такі доводи.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання у виді двох років обмеження волі із одночасним звільненням від відбування покарання та встановленням іспитового строку, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4