Справа № 585/553/22
Провадження № 1-кп/581/4/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2023 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000252 від 14 травня 2021 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Ромни Сумської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 2 статті 185, частинами 1, 2 статті 222 України, частиною 1 статті 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

В березні 2021 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , будучи у приятельських відносинах із ОСОБА_5 , звернувся до останньої з проханням про надання йому допомоги в отриманні кредитних коштів через мікрофінансові організації (далі МФО) в мережі «Інтернет», на що остання надала свою згоду. Для отримання вказаного кредиту необхідними умовами було надання фінансовій установі персональних даних клієнта, а саме: фотокартки паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, банківського рахунку, відкритого на ім`я позичальника, а також логіну та паролю доступу до особистого кабінету в додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_5 , не маючи сумнівів у добропорядності ОСОБА_4 та будучи впевненою в тому, що останній дійсно використає її персональні дані лише з метою оформлення кредиту тільки на дозволену нею суму 4000 грн., добровільно надала вказану інформацію ОСОБА_4 , котру вона, за допомогою власного мобільного телефону сфотографувала та відправила через додаток-месенджер «Telegram» ОСОБА_4 , який в свою чергу зберіг вказані фото в пам`яті належного йому мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена.

27 березня 2021 року ОСОБА_4 за допомогою свого мобільного телефону, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АВЕНТУС Україна», де використовуючи мобільний телефон та послугу «ВаnkID», маючи доступ до додатку «Приват24» АТ КБ ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для отримання фінансової позики. Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики, ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договір на суму 4000 грн. на ім`я потерпілої ОСОБА_5 . Того ж дня грошові кошти в сумі 4000 грн. надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без відома ОСОБА_5 , використовуючи довірливі відносини з нею, зловживаючи її довірою, використовуючи її персональні дані, а саме паспорт громадянина України, податковий номер та картку банку АТ КБ «ПриватБанк» шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки почав заключати зобов`язальні електронні позики (кредити) з МФО в мережі Інтернет.

1. Так, 27 березня 2021 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ФІНТАРГЕТ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» в АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики, ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договір на суму 1000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

2. 28 березня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 10000 грн. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 , шляхом проведення переказу в сумі 2500 грн. на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби. Залишок в сумі 7400 грн. ОСОБА_4 шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», якими надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

3. 29 березня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс- повідомлення та заключив договір на суму 1500 грн. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу в сумі 1 400 грн. зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

4. Також 29 березня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 2000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами, які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», ОСОБА_4 надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

5. 3 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЗАЙМЕР», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики, ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договір на суму 1500 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

6. Цього ж дня 3 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ГОУФІНГОУ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 2000 грн. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

7. 6 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome», зайшов на електронну сторінку МФО «Міlоаn», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики, ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс- повідомлення та уклав договір на суму 2000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

8. Також 6 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 у додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome», зайшов на електронну сторінку ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та уклав договір на суму 5000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

9. 10 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 2200 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , які шляхом проведення переказу зарахував на банківську картку № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», видану на ім`я його матері ОСОБА_6 , доступ до якої він мав за допомогою додатку «Приват24», надалі розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

10. 22 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 2550 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

11. 23 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «Приватбанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договір на суму 1000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня, грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

12. 30 квітня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», де через послугу «ВаnkID», оскільки мав доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу фінансової позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив договір на суму 5100 грн. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 , шляхом проведення переказу в сумі 5100 грн. на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

13. Крім того, 29 березня 2021 року на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 потерпілої ОСОБА_5 , яка є ученицею ДПТНЗ Роменське ВПУ- 14, було зараховано стипендію в сумі 2082,77 грн.

Цього ж дня у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне заволодіння вищевказаними грошовими коштами.

З цією метою ОСОБА_4 , маючи доступ до особистого кабінету в додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» потерпілої ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що діє незаконно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, впевнившись в таємності своїх дій, таємно заволодів грошовими коштами в сумі 2082,77 грн. з банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , емітованої на ім`я ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 через додаток «Приват24» від імені ОСОБА_5 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

14. Крім того, в кінці березня 2021 року ОСОБА_4 , будучи у приятельських відносинах із ОСОБА_7 , звернувся до неї з проханням про надання йому допомоги в реєстрації на офіційному сайті та в мобільному додатку букмекерської контори «ПаріМатч» в мережі «Інтернет», на що остання надала свою згоду. Для реєстрації необхідними умовами було надання вказаній установі персональних даних клієнта, а саме фотокартки паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків, банківського рахунку, відкритого на ім`я клієнта, а також логіну та паролю доступу до особистого кабінету в додатку банку, в якому відкритий рахунок.

ОСОБА_7 , не маючи сумнівів у добропорядності ОСОБА_4 та будучи впевненою в тому, що останній дійсно використає її персональні дані лише з метою реєстрації на сайті «ПаріМатч», добровільно надала вказану інформацію та доступ до особистого кабінету мобільного додатку банку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (monobank) ОСОБА_4 , який в свою чергу зберіг вказану інформацію в пам`яті належного йому мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена.

В подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій у вигляді спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без відома ОСОБА_7 , використовуючи довірливі відносини з останньою, зловживаючи її довірою, використовуючи її персональні дані, а саме паспорт громадянина України, податковий номер та картку банку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки почав заключати зобов`язальні електронні позики (кредити) з фінансовими установами в мережі Інтернет.

Так, 29 березня 2021 року ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 , на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» зайшов до мобільного додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 , ввів всі необхідні дані для відкриття кредитного ліміту.

Того ж дня, грошові кошти у сумі 9600 надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

15. 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ІНСТАФІНАНС», де через послугу «ВаnkID», маючи доступ до додатку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від імені ОСОБА_7 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та уклав фінансову позику на суму 2028 грн. на ім`я потерпілої ОСОБА_7 . Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

16. Також, 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», де через послугу «ВаnkID» маючи доступ до додатку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від імені ОСОБА_7 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив фінансову позику на суму 1000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 , шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

17. Цього ж дня 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», де через послугу «ВаnkID» маючи доступ до додатку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від імені ОСОБА_7 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив фінансову позику з на суму 1500 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня, грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 , шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

18. 10 квітня 2021 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АВІРА ГРУП», де через послугу «ВаnkID», маючи доступ до додатку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від імені ОСОБА_7 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення та заключив фінансову позику на суму 1000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня, грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

19. Цього ж дня 10 квітня 2021 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_7 , на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «monobank» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_7 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЗАЙМЕР», де через послугу «ВаnkID», маючи доступ до додатку «monobank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від імені ОСОБА_7 вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення про видачу позики ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив фінансову позику на суму 1000 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_7 , відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 , маючи доступ до додатку «monobank» від імені ОСОБА_7 шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби.

20. Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час ОСОБА_4 перебуваючи в м. Суми знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 виданий на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Суми, виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 22 серпня 2001 року, який вирішив залишити собі. Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно з прямим умислом, усвідомлюючи, що діє незаконно, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час переклеїв фотокартку з зображенням невідомого йому громадянина у вказаному паспорті на фотокартку зі своїм зображенням.

28 травня 2021 року в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000252 від 14 травня 2021 року за частиною 3 статті 190 КК України, старшим слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області було проведено огляд речей ОСОБА_4 , в ході якого виявлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , надалі оглядом даного паспорта громадянина України на другій сторінці було виявлено фото картку розмірами 3,5 х 4,5 см, на якій зображений ОСОБА_4 .

Позиція обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відносно потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 визнав частково, в якій конкретно частині не зміг визначитись. Знаходився в приятельських відносинах з ОСОБА_5 попросив надати згоду на отримання декілька разів кредитів від її імені, домовлялись, що будуть брати та віддавати разом. Просив надати її особисті дані та доступ до Приват24, що і було надано. Сподівався, що міг заробити гроші на ставках в букмекерській конторі «паріматч» та віддавати кошти. Не міг оформити кредити на своє ім`я, оскільки закривав свої кредити в банках, не надавали, бо був винен. Про кожен кредит ОСОБА_5 знала, оскільки бачила в Приват24. Кошти в кредит брались на особисті потреби, на життя. Коли у нього не вийшло повернути певну суму, ОСОБА_5 почала звертатись із претензіями, бо приходив строк повернення кредитів, приходила додому. Деяку частину коштів на погашення кредитів віддав ОСОБА_5 , яку конкретно суму назвати не зміг. Отримані в кредит кошти перераховувались на картку матері, але перерахування робила ОСОБА_5 , яку він просив про це. Якусь частину отриманих в кредит коштів не повернув ОСОБА_5 , бо не вийшло заробити. Скільки винен не пам`ятає. Щодо заволодіння стипендією ОСОБА_5 провину не визнав.

У ОСОБА_7 , з якою перебував у приятельських стосунках, також попросив надати дозвіл на користування її карткою та додатком «монобанк» для виведення коштів з «паріматч», на що вона надала згоду, надала копію паспорта та доступ до її акаунту «монобанк». Згоди ОСОБА_7 на отримання від її імені кредитів не надавала. Декілька разів із картки ОСОБА_7 поповнював рахунок телефонів. Кредити від імені ОСОБА_7 укладав - можливо 1 в манівео, на яку суму не пам`ятає. Гроші не віддав, бо не мав змоги. ОСОБА_7 пред`являла претензії щодо повернення коштів.

Щодо підробки паспорта обвинувачений провину визнав. Зазначив, що паспорт знайшов в якомусь місті, не зміг пригадати де точно, вклеїв власну фотокартку без наміру його використовувати.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 не визнав.

Позиція потерпілих.

Допитана потерпіла ОСОБА_7 дала показання, що знайома з обвинуваченим з 2015 року, періодично спілкувались, підтримували зв`язок. У 2021 році ОСОБА_4 попрохав у неї доступ до її банківської картки, щоб користуватись, бо в нього не було особистої. Картка потрібна була йому для виведення коштів із Паріматч , як він пояснював. У неї була карта Монобанк з 10000 грн. кредитного ліміту. Надала ОСОБА_4 дозвіл на користування цією карткою, надавши доступ до її акаунту в «монобанк» за умови, що він не буде користувалася кредитним лімітом. Також на його прохання надала копію її паспорта. Згоди на отримання кредитів від її імені ОСОБА_4 не надавала, ніхто інший, окрім ОСОБА_4 , не мав доступу до її картки та акаунту «монобанк». Згоди на укладення від її імені кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Через деякий час їй почали приходити смс-повідомлення про транзакції переведення коштів, в тому числі 9600 грн. кредитного ліміту з картки монобанку, мікрокредити. Надалі перерахування отриманих кредитних коштів проводились на картки матері ОСОБА_4 та його сестри. Намагалася зв`язатися із ОСОБА_4 , але він перестав виходити на зв`язок, їй телефонували з банку та фінансових установ стосовно несплати коштів за кредити. Пізніше на її претензії ОСОБА_4 визнавав отримання кредитів від її імені, обіцяв повернути кошти. Загалом ОСОБА_4 від її імені отримав близько 16200 грн. коштів у кредит, з них повернув їй 500 грн.

Вона особисто не укладала жодних угод з кредитними установами про надання кредитів, нікому згоди на укладення кредитних договорів від її імені не надавала. Окрім ОСОБА_4 ніхто не мав доступу до її акаунту в «монобанк». Процедура отримання мікрокредитів їй не відома.

Вона особисто гроші на рахунок матері обвинуваченого не перераховувала.

Цивільний позов підтримала.

Допитана потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що з ОСОБА_4 у неї були дружні відносини, познайомилась із ним, коли прийшла погостювати до його сестри. Якогось дня ОСОБА_4 попросив надати доступ до її банківської картки, щоб нею користуватись, для виведення коштів із «паріматч», бо картки матері і сестри для цього не підходять. Повіривши йому, вона надала йому логін та пароль до її акаунту в Приват24, тим самим надавши доступ до банківської картки. Також за його проханням надала фото свого паспорту. ОСОБА_4 також попросив дозволу на оформлення від її імені 1 кредиту в Манівео на суму 4000 грн. під його обіцянку повернути кошти. Надала йому дозвіл на отримання кредиту на цю суму, але їй на телефон прийшло повідомлення про отримання кредиту на суму 10000 грн., вона була шокована. ОСОБА_4 заспокоював, говорив, що все поверне. Для повернення цього кредиту за наполяганням ОСОБА_4 дала свою згоду на отримання іншого кредиту. Перебуваючи разом з ОСОБА_4 , його сестрою якогось дня в приміщенні кухні за місцем їх проживання для активації кредиту відбулася телефонна розмова із представником фінансової установи, причому ОСОБА_4 підказував їй що треба відповідати. Звукозапис саме цієї розмови був заслуханий на судовому засіданні. Під час оформлення розуміла, що оформлюється кредит, але думала, що він піде на погашення попереднього кредиту. Другий кредит був наданий, але залишився не погашеним ні перший, ні другий. Згоду на другий давала тільки для того, щоб погасити перший, повірила ОСОБА_4 . Згоди на укладення від її імені інших кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Також ОСОБА_4 просив її деякий час не заходити до її акаунту в Приват24, щоб він мав змогу перераховувати кошти, які будуть надходити на її рахунок. На її мобільний телефон приходили повідомлення про зарахування коштів, але ОСОБА_4 говорив їй, що це кошти з паріматчу. Також декілька разів приходили цифрові повідомлення для підтвердження операцій, які вона передавала ОСОБА_4 за його проханням. Їй телефонували декілька разів та запитували чи вона дає згоду на онлайн кредит, але вона відмовляла. В той час користувалася номером телефону НОМЕР_7 , інших не було.

Кошти, які надходила на її рахунок, про які ОСОБА_4 говорив їй, що це були кошти із «паріматч», а насправді це були отримані кредити, перераховувались ним на картку його матері. Особисто вона з його матір`ю стосунків ніяких не мала, самостійно перерахувань на її рахунок не робила. Картку свою ОСОБА_4 не надавала, власними коштами в той період, коли ОСОБА_4 мав доступ до її акаунту в Приват24, не користувалась. Іншим особам, окрім ОСОБА_4 , не надавала доступу до її акаунту. Пароль доступу до Приват24 змінила в кінці травня 2021 року, в червні 2021 року змушена була змінити паспорт.

ОСОБА_4 також без її дозволу розпорядився і її стипендією, що надійшла на картку.

Багато разів вона телефонувала ОСОБА_4 з приводу необхідності погашення кредитів, приходила до нього додому, ОСОБА_4 визнавав отримання кредитів від її імені, обіцяв повернути кошти, але отримала від сестри ОСОБА_4 лише 1000 грн., коли ОСОБА_4 забрав стипендію, а треба було оплатити за квартиру. Одного дня ОСОБА_4 сказав, що в нього є гроші для повернення, але вони знаходяться в м. Харків. Вона домовилась із знайомим на автомобілі з`їздити разом з ОСОБА_4 туди, але в призначений день ОСОБА_4 зник.

Цивільний позов підтримує, в цю суму включені відсотки, які були нараховані за кредитами. Загалом вона сплатила на погашення кредитів з відсотками, які ОСОБА_4 отримав від її імені, більше 50000 грн. Змушена була з`їздити в Польщу, щоб заробити гроші та погасити кредити.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України - шахрайства, вчиненого шляхом зловживання довірою та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, яке виразилось у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 в загальній сумі 1000 грн. (1 епізод обвинувачення, визнаного судом доведеним), в повному обсязі доводиться такими доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_5 , якадала показання про те, що з ОСОБА_4 у неї були дружні відносини, познайомилась із ним, коли прийшла погостювати до його сестри. Якогось дня ОСОБА_4 попросив надати доступ до її банківської картки, щоб нею користуватись, для виведення коштів із «паріматч», бо картки матері і сестри для цього не підходять. Повіривши йому, вона надала йому логін та пароль до її акаунту в Приват24, тим самим надавши доступ до банківської картки. Також за його проханням надала фото свого паспорту. ОСОБА_4 також попросив дозволу на оформлення від її імені 1 кредиту в Манівео на суму 4000 грн. під його обіцянку повернути кошти. Надала йому дозвіл на отримання кредиту на цю суму, але їй на телефон прийшло повідомлення про отримання кредиту на суму 10000 грн., вона була шокована. ОСОБА_4 заспокоював, говорив, що все поверне. Для повернення цього кредиту за наполяганням ОСОБА_4 дала свою згоду на отримання іншого кредиту. Перебуваючи разом з ОСОБА_4 , його сестрою якогось дня в приміщенні кухні за місцем їх проживання для активації кредиту відбулася телефонна розмова із представником фінансової установи, причому ОСОБА_4 підказував їй що треба відповідати. Звукозапис саме цієї розмови був заслуханий на судовому засіданні. Під час оформлення розуміла, що оформлюється кредит, але думала, що він піде на погашення попереднього кредиту. Другий кредит був наданий, але залишився не погашеним ні перший, ні другий. Згоду на другий давала тільки для того, щоб погасити перший, повірила ОСОБА_4 . Згоди на укладення від її імені інших кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Також ОСОБА_4 просив її деякий час не заходити до її акаунту в Приват24, щоб він мав змогу перераховувати кошти, які будуть надходити на її рахунок. На її мобільний телефон приходили повідомлення про зарахування коштів, але ОСОБА_4 говорив їй, що це кошти з паріматчу. Також декілька разів приходили цифрові повідомлення для підтвердження операцій, які вона передавала ОСОБА_4 за його проханням. Їй телефонували декілька разів та запитували чи вона дає згоду на онлайн кредит, але вона відмовляла. В той час користувалася номером телефону НОМЕР_7 , інших не було.

Кошти, які надходила на її рахунок, про які ОСОБА_4 говорив їй, що це були кошти із «паріматч», а насправді це були отримані кредити, перераховувались ним на картку його матері. Особисто вона з його матір`ю стосунків ніяких не мала, самостійно перерахувань на її рахунок не робила. Картку свою ОСОБА_4 не надавала, власними коштами в той період, коли ОСОБА_4 мав доступ до її акаунту в Приват24, не користувалась. Іншим особам, окрім ОСОБА_4 , не надавала доступу до її акаунту. Пароль доступу до Приват24 змінила в кінці травня 2021 року, в червні 2021 року змушена була змінити паспорт.

Багато разів вона телефонувала ОСОБА_4 з приводу необхідності погашення кредитів, приходила до нього додому, ОСОБА_4 визнавав отримання кредитів від її імені, обіцяв повернути кошти, але отримала від сестри ОСОБА_4 лише 1000 грн., коли ОСОБА_4 забрав стипендію, а треба було оплатити за квартиру. Одного дня ОСОБА_4 сказав, що в нього є гроші для повернення, але вони знаходяться в м. Харків. Вона домовилась із знайомим на автомобілі з`їздити разом з ОСОБА_4 туди, але в призначений день ОСОБА_4 зник.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- роздруківці з бази даних Бюро кредитних історій, відповідно до якої ОСОБА_5 мала фінансові зобов`язання, зокрема, перед Фінтаргет на підставі договору позики від 27 березня 2021 року на суму 1000 грн. (т. 2, а.с. 190);

- відповіді ТОВ «Фінтаргет» № 20052021/2 від 20 травня 2021 року про те, що між ТОВ «Фінтаргет» та ОСОБА_5 був укладений договір позики №565442 від 27 березня 2021 на суму 1000,00 грн. строком користування 20 днів, який станом на день звернення сплачено і закрито (т. 2, а.с. 197);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження на цей рахунок 27 березня 2021 року коштів у сумі 1000 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня суми 995 грн. на невідомий рахунок (т. 2, а.с. 177);

- протоколі огляду предмета від 28 травня 2021 року, складеного Роменським РВП, згідно з яким були оглянуті та вилучені речі, добровільно видані ОСОБА_4 , зокрема, мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 (т. 4, а.с. 38).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України - шахрайства, вчиненого шляхом зловживання довірою та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно, яке виразилось у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 на загальну суму 34850 грн. (2 - 12 епізоди обвинувачення, визнаного судом доведеним), в повному обсязі доводиться такими доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_5 , якадала показання, що з ОСОБА_4 у неї були дружні стосунки, познайомилась із ним, коли прийшла погостювати до його сестри. Якогось дня ОСОБА_4 попросив надати доступ до її банківської картки, щоб нею користуватись, для виведення коштів із «паріматч», бо картки матері і сестри для цього не підходять. Повіривши йому, вона надала йому логін та пароль до її акаунту в Приват24, тим самим надавши доступ до банківської картки. Також за його проханням надала фото свого паспорту. ОСОБА_4 також попросив дозволу на оформлення від її імені 1 кредиту в Манівео на суму 4000 грн. під його обіцянку повернути кошти. Надала йому дозвіл на отримання кредиту на цю суму, але їй на телефон прийшло повідомлення про отримання кредиту на суму 10000 грн., вона була шокована. ОСОБА_4 заспокоював, говорив, що все поверне. Для повернення цього кредиту за наполяганням ОСОБА_4 дала свою згоду на отримання іншого кредиту. Перебуваючи разом з ОСОБА_4 , його сестрою якогось дня в приміщенні кухні за місцем їх проживання для активації кредиту відбулася телефонна розмова із представником фінансової установи для з`ясування анкетних даних, причому ОСОБА_4 підказував їй що треба відповідати. Звукозапис саме цієї розмови був заслуханий на судовому засіданні. Під час оформлення розуміла, що оформлюється кредит, але думала, що він піде на погашення попереднього кредиту. Другий кредит був наданий, але залишився не погашеним ні перший, ні другий. Згоду на другий давала тільки для того, щоб погасити перший, повірила ОСОБА_4 . Згоди на укладення від її імені інших кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Також ОСОБА_4 просив деякий час не заходити до її акаунту в Приват24, щоб він мав змогу перераховувати кошти, які будуть надходити на її рахунок. На її мобільний телефон приходили повідомлення про зарахування коштів, але ОСОБА_4 говорив їй, що це кошти з паріматчу. Також декілька разів приходили цифрові повідомлення для підтвердження операцій, які вона передавала ОСОБА_4 за його проханням. Їй телефонували декілька разів та запитували чи вона дає згоду на онлайн кредит, але вона відмовляла. В той час користувалася номером телефону НОМЕР_7 , інших не було.

Кошти, які надходила на її рахунок, про які ОСОБА_4 говорив їй, що це були кошти із «паріматч», а насправді це були отримані кредити, перераховувались ним на картку його матері. Особисто вона з його матір`ю стосунків ніяких не мала, самостійно перерахувань на її рахунок не робила. Картку свою ОСОБА_4 не надавала, власними коштами в той період, коли ОСОБА_4 мав доступ до її акаунту в Приват24, не користувалась. Іншим особам, окрім ОСОБА_4 , не надавала доступу до її акаунту. Пароль доступу до приват24 змінила в кінці травня 2021 року, в червні 2021 року змушена була змінити паспорт.

Багато разів вона телефонувала ОСОБА_4 з приводу необхідності погашення кредитів, приходила до нього додому, ОСОБА_4 визнавав отримання кредитів від її імені, обіцяв повернути кошти, але отримала від сестри ОСОБА_4 лише 1000 грн., коли ОСОБА_4 забрав стипендію, а треба було оплатити за квартиру. Одного дня ОСОБА_4 сказав, що в нього є гроші для повернення, але вони знаходяться в м. Харків. Вона домовилась із знайомим на автомобілі з`їздити разом з ОСОБА_4 туди, але в призначений день ОСОБА_4 просто зник.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- роздруківці з бази даних Бюро кредитних історій, відповідно до якого ОСОБА_5 мала (чи має) фінансові зобов`язання перед :

Манівео швидка фінансова допомога на підставі кредитного договору від 28 березня 2021 року на суму 10000 грн.,

Лінеура Україна на підставі договору позики від 29 березня 2021 року на суму 2000 грн.,

Займер на підставі договору позики від 3 квітня 2021 року на суму 1500 грн.,

Гоуфінгоу на підставі договору позики від 3 квітня 2021 року на суму 2000 грн.,

Мілоан на підставі кредитного договору від 6 квітня 2021 року на суму 2000 грн.,

Алекскредит на підставі договору позики від 6 квітня 2021 року на суму 5000 грн.,

Службою миттєвого кредитування на підставі договору позики від 10 квітня 2021 року на суму 2220 грн.,

Алекскредит на підставі договору позики від 22 квітня 2021 року на суму 2550 грн.,

Манівео швидка фінансова допомога на підставі кредитного договору від 30 квітня 2021 року на суму 5100 грн. (т. 2, а.с. 46-63);

- протоколі огляду предмета від 28 травня 2021 року, складеного Роменським РВП, згідно з яким були оглянуті та вилучені добровільно видані ОСОБА_4 , належні йому:

мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ;

тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ;

сім-карти 12 шт. мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone» - НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 (т. 4, а.с. 38);

- договорі № 415092529 від 28 березня 2021 року, укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 10000 грн., здійсненого у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання з ІР адреси: НОМЕР_23 28 березня 2021 року заявки до Товариства з зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_7 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 , з подальшим її схваленням Товариством за скороченою процедурою та ознайомленням позичальником в його особистому кабінеті з умовами кредитного договору та надання згоди з усіма істотними умовами договору шляхом направлення смс-повідомлення Товариству з абонентського номера НОМЕР_7 . Згідно умов договору Позичальник отримав кредит в розмірі 10000 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок з реквізитами банківської картки № НОМЕР_24 , держателем якої є позичальник (т. 2, а.с. 216-217, 247-255);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 28 березня 2021 року коштів у сумі 10000 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня суми 7400 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , а також 2500 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги» (т. 2, а.с. 177);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 28 березня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 7400 грн. Відправником платежу зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 21 зворот);

- договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 1695615 від 29 березня 2021 року, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 1500 грн. строком на 14 днів, здійсненого у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання 29 березня 2021 року заявки до Товариства із зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_25 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_8 з підтвердженням згоди з усіма істотними умовами договору шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору позичальник отримав кредит в розмірі 1500 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок за допомогою реквізитів банківської картки № НОМЕР_26 , держателем якої є позичальник (т. 3, а.с. 41-42);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери, зокрема, сім-карті НОМЕР_12 відповідає абонентський номер НОМЕР_25 , за допомогою якого було здійснено підтвердження для укладення договору позики з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 29 березня 2021 року на суму 1500 грн. (т. 4, а.с. 168-170);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 29 березня 2021 року коштів у сумі 1500 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня суми 1400 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 177);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 29 березня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 1400 грн. Відправником платежу зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 21);

- відповіді ТОВ «Лінеура Україна» № 3688 від 14 червня 2021 року про те, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту з ІР адреси НОМЕР_27 та номеру телефону НОМЕР_25 (т. 3, а.с. 48);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери, зокрема, сім-карті НОМЕР_12 відповідає абонентський номер НОМЕР_25 , за допомогою якого було здійснено підтвердження для укладення договору позики з ТОВ «Лінеура Україна»29 березня 2021 року на суму 2000 грн. (т. 4, а.с. 168-170);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 29 березня 2021 року коштів у сумі 2000 грн. із назвою платежу «поповнення карти» та переказ цього ж дня суми 1900 грн. та суми 90 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 176);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 29 березня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 1900 грн. та 90 грн. Відправником платежів зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 20 зворот);

- договорі про надання фінансового кредиту № 186404 від 3 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Займер» та ОСОБА_5 про надання фінансового кредиту у розмірі 1500 грн. строком на 10 днів за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства. Договір укладався відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, відправленого на номер телефону позичальника НОМЕР_25 . Реєстрація особистого кабінету на сайті www.clv.com.ua. здійснена з ір. НОМЕР_28 (т.2, а.с. 202-211);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери, зокрема, сім-карті НОМЕР_12 відповідає абонентський номер НОМЕР_25 , за допомогою якого було здійснено підтвердження для укладення договору позики з ТОВ «Займер» 3 квітня 2021 року на суму 1500 грн. (т. 4, а.с. 168-170);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 3 квітня 2021 року коштів у сумі 1500 грн. із назвою платежу «переказ коштів» та переказ цього ж дня суми 1490 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 176);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 3 квітня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 1490 грн. Відправником платежу зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 19 зворот);

- договорі про надання фінансового кредиту від 3 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_5 про надання фінансового кредиту у розмірі 2000 грн. за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства. Вхід до особистого кабінету здійснений з ір адрес: НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 . Згідно умов договору Позичальник отримав кредит в розмірі 2000 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок за допомогою реквізитів банківської картки № НОМЕР_24 , держателем якої є позичальник. Укладення договору було здійснено за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, відправленого на номер телефону позичальника НОМЕР_32 (т. 2, а.с. 234-242);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 3 квітня 2021 року коштів у сумі 2000 грн. із назвою платежу «переказ коштів. Viplata zaima Gofingo» та переказ цього ж дня суми 1990 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 175);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 3 квітня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 1990 грн. Відправником платежу зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 19 зворот);

- договорі про споживчий кредит № 3484063 від 6 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 2000 грн., здійсненого у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання з ІР адреси: НОМЕР_29 6 квітня 2021 року заявки до Товариства із зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_32 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_8 з подальшою верифікацією банківської картки № НОМЕР_33 в особистому кабінеті. Згідно умов договору позичальник отримав кредит в розмірі 2000 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок за допомогою реквізитів банківської картки № НОМЕР_34 , держателем якої є позичальник (т. 3, а.с. 6-25);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 6 квітня 2021 року коштів у сумі 2000 грн. із назвою платежу «переказ коштів. Viplata zaima Miloan» та переказ цього ж дня коштів у сумі 491 грн. та 489 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , а також коштів у сумі 501 грн. та 500,25 грн. на невідомий рахунок (т. 2, а.с. 175);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 6 квітня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 491 грн. та 489 грн. Відправником платежів зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 19);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 6 квітня 2021 року коштів у сумі 5000 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня коштів у сумі 4975 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 175);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 6 квітня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 4975 грн. Відправником платежів зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 18 зворот);

- договорі про надання фінансових послуг № 155 від 10 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 2200 грн., здійсненого у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання 10 квітня 2021 року заявки до Товариства із зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_32 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_8 з підтвердження згоди з усіма істотними умовами договору шляхом використання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Згідно умов договору позичальник отримав кредит в розмірі 2000 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок за допомогою реквізитів банківської картки № НОМЕР_35 , держателем якої є позичальник. (т. 3, а.с. 30-36);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження 10 квітня 2021 року коштів у сумі 2200 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня коштів у сумі 2189 грн. на картку Приватбанк, належну ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 175);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 , з якої вбачається про надходження 10 квітня 2021 року на її рахунок коштів у сумі 2189 грн. Відправником платежів зазначена ОСОБА_5 (т. 4, а.с. 17);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження на цей рахунок 22 квітня 2021 року коштів у сумі 2550 грн. із назвою платежу «зарахування переказу на картку» та переказ цього ж дня суми 1500 грн. невідомий рахунок із призначенням платежу «розваги» та 1037 грн. на невідомий рахунок (т. 2, а.с. 174);

- договорі № 3269029 про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту від 23 квітня 2021 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 1000 грн., здійсненого у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання з особистого кабінету заявки до Товариства із накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором на номер телефону НОМЕР_25 про підтвердження згоди з усіма істотними умовами договору (т. 3, а.с. 68-79);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери, зокрема, сім-карті НОМЕР_12 відповідає абонентський номер НОМЕР_25 , за допомогою якого було здійснено підтвердження для укладення договору позики з ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» 23 квітня 2021 року на суму 1000 грн. (т. 4, а.с. 168-170);

- договорі № 718898749 від 30 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_5 про надання кредиту у розмірі 5100 грн. здійсненому у письмовій (електронній) формі шляхом надсилання з ІР адреси: НОМЕР_36 30 квітня 2021 року заявки до Товариства з зазначенням персональних даних, включаючи номери телефонів НОМЕР_7 , НОМЕР_37 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 , з подальшим її схваленням Товариством за скороченою процедурою та ознайомленням позичальником в його особистому кабінеті з умовами кредитного договору та надання згоди з усіма істотними умовами договору шляхом направлення повідомлення Товариством на абонентський номер НОМЕР_37 . Згідно умов договору Позичальник отримав кредит в розмірі 5100 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника (т. 2, а.с. 216-229);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери, зокрема, сім-карті НОМЕР_13 відповідає абонентський номер НОМЕР_38 , за допомогою якого було здійснено підтвердження для укладення договору позики з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 30 квітня 2021 року на суму 5100 грн. (т. 4, а.с. 168-170).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, яке виразилось у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 2082,77 грн. (13 епізод обвинувачення, визнаного судом доведеним), в повному обсязі доводиться такими доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_5 , якадала показання, що з ОСОБА_4 у неї були дружні стосунки, познайомилась із ним, коли прийшла погостювати до його сестри. Якогось дня ОСОБА_4 попросив надати доступ до її банківської картки, щоб нею користуватись, для виведення коштів із «паріматч», бо картки матері і сестри для цього не підходять. Повіривши йому, вона надала йому логін та пароль до її акаунту в Приват24, тим самим надавши доступ до банківської картки. Також за його проханням надала фото свого паспорту. ОСОБА_4 також попросив дозволу на оформлення від її імені 1 кредиту в Манівео на суму 4000 грн. під його обіцянку повернути кошти. Надала йому дозвіл на отримання кредиту на цю суму, але їй на телефон прийшло повідомлення про отримання кредиту на суму 10000 грн., вона була шокована. ОСОБА_4 заспокоював, говорив, що все поверне. Для повернення цього кредиту за наполяганням ОСОБА_4 дала свою згоду на отримання іншого кредиту. Перебуваючи разом з ОСОБА_4 , його сестрою якогось дня в приміщенні кухні за місцем їх проживання для активації кредиту відбулася телефонна розмова із представником фінансової установи для з`ясування анкетних даних, причому ОСОБА_4 підказував їй що треба відповідати. Звукозапис саме цієї розмови був заслуханий на судовому засіданні. Під час оформлення розуміла, що оформлюється кредит, але думала, що він піде на погашення попереднього кредиту. Другий кредит був наданий, але залишився не погашеним ні перший, ні другий. Згоду на другий давала тільки для того, щоб погасити перший, повірила ОСОБА_4 . Згоди на укладення від її імені інших кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Також ОСОБА_4 просив деякий час не заходити до її акаунту в Приват24, щоб він мав змогу перераховувати кошти, які будуть надходити на її рахунок. На її мобільний телефон приходили повідомлення про зарахування коштів, але ОСОБА_4 говорив їй, що це кошти з паріматчу. Також декілька разів приходили цифрові повідомлення для підтвердження операцій, які вона передавала ОСОБА_4 за його проханням. Їй телефонували декілька разів та запитували чи вона дає згоду на онлайн кредит, але вона відмовляла. В той час користувалася номером телефону НОМЕР_7 , інших не було.

Кошти, які надходила на її рахунок, про які ОСОБА_4 говорив їй, що це були кошти із «паріматч», а насправді це були отримані кредити, перераховувались ним на картку його матері. Особисто вона з його матір`ю стосунків ніяких не мала, самостійно перерахувань на її рахунок не робила. Картку свою ОСОБА_4 не надавала, власними коштами в той період, коли ОСОБА_4 мав доступ до її акаунту в Приват24, не користувалась. Іншим особам, окрім ОСОБА_4 , не надавала доступу до її акаунту. Пароль доступу до приват24 змінила в кінці травня 2021 року, в червні 2021 року змушена була змінити паспорт.

Через деякий час ОСОБА_4 без її дозволу розпорядився і її стипендією, що надійшла на картку.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачається про надходження на цей рахунок 29 березня 2021 року коштів у сумі 2082,77 грн. із назвою платежу «стипендія» (залишок коштів після операції складав 2176,67 грн.) та переказ цього ж дня суми 2100 грн. на невідомий рахунок із призначенням платежу «розваги» (т. 2, а.с. 177).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України - шахрайства, вчиненого шляхом зловживання довірою та шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно, яке виразилось у заволодінні грошовими коштами ОСОБА_7 на загальну суму 16100 грн. (14 - 19 епізоди обвинувачення, визнаного судом доведеним), в повному обсязі доводиться такими доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_7 , яка дала показання, що знайома з обвинуваченим з 2015 року, періодично спілкувались, підтримували зв`язок. У 2021 році ОСОБА_4 попрохав у неї доступ до її банківської картки, щоб користуватися, бо в нього немає особистої. Карта потрібна була йому для виведення коштів із Паріматч, як він пояснював. У неї була карта Монобанк з 10000 грн. кредитного ліміту. Надала ОСОБА_4 дозвіл на користування цією карткою, надавши доступ до її акаунту в «монобанк» за умови, що він не буде користувалася кредитним лімітом. Також на його прохання надала копію її паспорта. Згоди на отримання кредитів від її імені ОСОБА_4 не надавала, ніхто інший, окрім ОСОБА_4 , не мав доступу до її картки та акаунту «монобанк». Згоди на укладення від її імені кредитних договорів ні ОСОБА_4 , ні іншим особам не надавала, сама їх не укладала.

Через деякий час їй почали приходити повідомлення про транзакції переведення коштів, в тому числі 9600 грн. кредитного ліміту з картки монобанк, мікрокредити. Надалі перерахування отриманих кредитних коштів проводились на картки матері ОСОБА_4 та його сестри. Намагалася зв`язатися із ОСОБА_4 , але він перестав виходити на зв`язок, їй телефонували з банку та фінансових установ стосовно несплати коштів. Пізніше на її претензії ОСОБА_4 визнавав отримання кредитів він її імені, обіцяв повернути кошти. Загалом ОСОБА_4 від її імені отримав близько 16200 грн. коштів у кредит, з них повернув їй 500 грн.

Вона особисто не укладала жодних угод з кредитними установами про надання кредитів, нікому згоди на укладення кредитних договорів від її імені не надавала. Окрім ОСОБА_4 ніхто не мав доступу до її акаунту в «монобанк». Процедура отримання мікрокредитів їй не відома.

Вона особисто гроші на рахунок матері обвинуваченого не перераховувала.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- роздруківці з бази даних Бюро кредитних історій, відповідно до якої ОСОБА_7 мала (чи має) фінансові зобов`язання перед :

Універсал Банк (монобанк) на підставі використання кредитного ліміту на кредитній картці 29 березня 2021 року на суму 9600 грн.,

Інстафінанс на підставі договору позики від 30 березня 2021 року на суму 2000 грн.,

Лінеура Україна на підставі договору позики від 30 березня 2021 року на суму 1000 грн.,

Авентус Україна на підставі договору позики від 30 березня 2021 року на суму 1500 грн.,

Авірагруп на підставі договору позики від 10 квітня 2021 року на суму 1000 грн.,

Займер на підставі договору позики від 10 квітня 2021 року на суму 1000 грн., (т. 3, а.с. 137-141);

- протоколі огляду предмета від 28 травня 2021 року, складеного Роменським РВП, згідно з яким були оглянуті та вилучені добровільно видані ОСОБА_4 , належні йому:

мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ;

тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ;

сім-карти 12 шт. мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone» - НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 (т. 4, а.с. 38);

- протоколі огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були добровільно видані 28 травня 2021 року ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери: зокрема, сім-карті НОМЕР_17 відповідає абонентський номер НОМЕР_39 . Саме на цей номер були направлені одноразові підтверджуючі смс-повідомлення для підписання електронних кредитних договорів від імені ОСОБА_7 із ТОВ «Інстафінанс» 30 березня 2021 року на суму 2000 грн., із ТОВ «Авентус Україна» 30 березня 2021 року на суму 1500 грн., із ТОВ «Авіра Груп» 10 квітня 2021 року на суму 1000 грн., із ТОВ «Займер» 10 квітня 2021 року на суму 1000 грн. (т. 4, а.с. 168-170);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається перекази 29 березня 2021 року коштів у сумі 1950 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PLAYGAMES», 30 березня 2021 року коштів у сумі 3000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PLAYGAMES», 30 березня 2021 року коштів у сумі 3000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAYPOINT», 30 березня 2021 року коштів у сумі 2000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAYPOINT» (т. 3, а.с. 134);

- договорі про надання кредитної лінії № ID8926790 від 30 березня 2021 року, укладеному між ТОВ «Інстафінанс» та ОСОБА_7 про надання кредиту у розмірі 2000 грн., здійсненому у письмовій (електронній) формі шляхом входу до особистого кабінету з ІР адреси: НОМЕР_41 та поданням заявки до Товариства заявки зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_42 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_6 із зазначенням суми бажаної позики та строку користування з подальшим підтвердженням згоди на отримання кредиту за допомогою смс-повідомлення, надісланого на вказаний мобільний номер. Позичальник отримав кредит 30 березня 2021 року на банківську картку № НОМЕР_43 (т. 3, а.с. 181-194);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається про надходження 30 березня 2021 року коштів у сумі 2000 грн. із назвою платежу «Instafinans» та переказ цього ж дня через 2 хв після надходження коштів у сумі 2000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAYPOINT» (т. 3, а.с. 133);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається про надходження 30 березня 2021 року коштів у сумі 1000 грн. із назвою платежу «ipay.ua» та переказ цього ж дня цієї ж хвилини коштів у сумі 1000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAY_Y» (т. 3, а.с. 133);

- договорі про надання фінансового кредиту № 3913591 від 30 березня 2021 року, укладеному між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_7 про надання кредиту у розмірі 1500 грн., здійсненому у письмовій (електронній) формі шляхом входу до особистого кабінету та поданням заявки до Товариства заявки із зазначенням персональних даних, включаючи номер телефону НОМЕР_42 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_6 із зазначенням суми бажаної позики та строку користування з подальшим підтвердженням згоди на отримання кредиту за допомогою смс-повідомлення, надісланого на вказаний мобільний номер. Позичальник отримав кредит 30 березня 2021 року на вказану ним банківську картку (т. 3, а.с. 171-176);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається про надходження 30 березня 2021 року коштів у сумі 1500 грн. із назвою платежу «Платіжний сервіс WayForPay» та переказ цього ж дня через 1 хв після надходження коштів у сумі 1500 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAYPOINT» (т. 3, а.с. 134);

- договорі про надання фінансового кредиту № 27445 від 10 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Авіра Груп» та ОСОБА_7 про надання кредиту у розмірі 1000 грн., здійсненому у письмовій (електронній) формі шляхом входу до особистого кабінету, що міститься на офіційному сайті Товариства www.aviracredit.com та надсилання з ІР адреси: НОМЕР_29 та номеру телефону НОМЕР_39 10 квітня 2021 року заявки до Товариства з зазначенням суми бажаної позики з подальшим підтвердженням згоди на отримання кредиту за допомогою смс-повідомлення, надісланого на вказаний мобільний номер. Позичальник отримав кредит 10 квітня 2021 року на банківську картку № НОМЕР_44 платіжною системою PLATON (т. 3, а.с. 160-168);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається про надходження 10 квітня 2021 року коштів у сумі 1000 грн. із назвою платежу «CASH2CARD AVIRA_A2C» та переказ цього ж дня через 8 хв після надходження коштів у сумі 1000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «PAYPOINT» (т. 3, а.с. 131);

- договорі про надання фінансового кредиту № 187234 від 10 квітня 2021 року, укладеному між ТОВ «Займер» та ОСОБА_7 про надання кредиту у розмірі 1000 грн. здійсненому у письмовій (електронній) формі шляхом входу до особистого кабінету, що міститься на офіційному сайті Товариства www.cly.com.ua та надсилання з ІР адреси: НОМЕР_29 та номеру телефону НОМЕР_39 заявки до Товариства з зазначенням суми бажаної позики та строку користування з подальшим підтвердженням згоди на отримання кредиту за допомогою смс повідомлення, надісланого на вказаний мобільний номер. Позичальник отримав кредит 10 квітня 2021 року на банківську картку № НОМЕР_44 платіжною системою PLATON (т. 3, а.с. 148-156);

- виписці з банківського рахунку ОСОБА_7 по картці № НОМЕР_40 в Універсал Банк (монобанк), з якої вбачається про надходження 10 квітня 2021 року коштів у сумі 1000 грн. із назвою платежу «PLATON Cly» та переказ цього ж дня через 6 хв після надходження коштів у сумі 1000 грн. на невідомий рахунок із назвою платежу «CENTERPAY 2» (т. 3, а.с. 132).

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України - підробленні офіційного документа, яке виразилось у підробці офіційного документа, а саме паспорта громадянина України (20 епізод обвинувачення, визнаного судом доведеним), в повному обсязі доводиться такими доказами.

Фактичними даними, що містяться в показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 , який себе визнав винним та дав показання, що паспорт знайшов в якомусь місті, не зміг пригадати де точно, вклеїв власну фотокартку до паспорта без наміру його використовувати.

Фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів:

- протоколі огляду предмета від 28 травня 2021 року, складеного Роменським РВП, згідно з яким були оглянутий та вилучений добровільно виданий ОСОБА_4 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , (серія та номер: НОМЕР_45 ) (т. 4, а.с. 38);

- висновку експерта Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-21/7027-ДД від 29 червня 2021 року, згідно з яким бланк паспорта громадянина України серії НОМЕР_46 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідає аналогічним бланкам паспортів, що знаходяться в офіційному обігу країни-виробника - України. До реквізитів паспорта громадянина України вносились зміни. На третій сторінці у наданому на дослідження паспорті унесені зміни до первинних реквізитів документа шляхом переклеювання фотокартки (т. 3, а.с. 230-233);

- оглянутому в судовому засіданні оригіналі паспорта громадянина України серії НОМЕР_46 (т. 3, а.с. 234).

Із метою проведення оцінки доказів та вирішення питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, було досліджено процесуальні рішення, документи, проведено допит понятих :

- витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню №0000252 від 14 травня 2021 року з викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, про те, що:

епізод №1: в ході оперативного супроводження матеріалів кримінального провадження №0000121 від 23 квітня 2021 року за частиною 1 статті 190 КК України було встановлено, що ОСОБА_4 27 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «ФІНТАРГЕТ» на загальну суму 1000 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №2: ОСОБА_4 3 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Займер» на загальну суму 1500 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №3: ОСОБА_4 29 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Мілоан» на загальну суму 2000 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №4: ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Манівео» на загальну суму 10000 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №5: ОСОБА_4 30 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «МАНІВЕО» на загальну суму 5100грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №6: ОСОБА_4 3 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «ГОУФІНГОУ» на загальну суму 2000 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №7: 28 травня 2021 року при проведенні огляду речей, добровільно виданих ОСОБА_4 , виявлено паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 , виданий 22 серпня 2001 року Зарічним РВСУМ УМВС України в Сумській області на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на другій сторінці якого було вклеєне фото ОСОБА_4 , тобто даний паспорт містить ознаки підробки;

епізод №8: ОСОБА_4 в період квітень-травень 2021 року з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 отримував фінансові позики в МФО та банку «Монобанк»;

епізод №9: ОСОБА_4 10 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» на загальну суму 2200 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №10: ОСОБА_4 29 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на загальну суму 1500 грн. та використав дані кошти для власних потреб;

епізод №11: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 , маючи доступ до облікового запису особистого кабінету клієнта в мобільному додатку "Приват24", який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 , з банківського карти "ПриватБанк" здійснив крадіжку належних їй грошових коштів в сумі 2000 грн.;

епізод №12: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Лінеура Україна» на суму 2000 грн. та використав дані кошти на власні потреби;

епізод №13: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «СС ЛОУН» на суму 500 грн. та використав дані кошти на власні потреби;

епізод №14: 22 квітня 2021 року ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «АлексКредіт» на суму 2550 грн. та використав дані кошти на власні потреби;

епізод №15: 6 квітня 2021 року ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «АлексКредіт» на суму 5000 грн. та використав дані кошти на власні потреби;

епізод №16: 23 квітня 2021 року ОСОБА_4 шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_5 заключив електронний договір позики з ТОВ «Арагон» на суму 1000 грн. та використав дані кошти на власні потреби;

епізод №17: 27 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Фінтаргет», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 1000 грн.;

епізод №18: 22 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Алекскредит», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 2550 грн.;

епізод №19: 3 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «ГОУФІНГОУ», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 2000 грн.;

епізод №20: 23 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Арагон», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 1000 грн.;

епізод №21: 6 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Алекскредіт», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 5000 грн.;

епізод №22: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «СС ЛОУН», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 500 грн.;

епізод №23: 27 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «МАНІВЕО», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 5100 грн.;

епізод №24: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 1500 грн.;

епізод №25: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Лінеура Україна», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 2000 грн.;

епізод №26: 29 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «МІЛОАН», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 1500 грн.;

епізод №27: 28 березня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «МАНІВЕО», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 10000 грн.;

епізод №28: 10 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «Служба миттєвого кредитування», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 2200 грн.;

епізод №29: 3 квітня 2021 року ОСОБА_4 надав неправдиві відомості до кредитної установи ТОВ «ЗАЙМЕР», а саме позичальником вказав анкетні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 1500 грн.;

епізод №30: в ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000307 від 6 червня 2021 року встановлено, що ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки надав неправдиві відомості до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з вказаним товариством на загальну суму 1000 гривень.;

епізод №31: ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки надав неправдиві відомості до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з вказаним товариством на загальну суму 1500 гривень.;

епізод №32: ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» на загальну суму 2028 грн.;

епізод №33: ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на загальну суму 1500 грн.;

епізод №34: ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на загальну суму 1000 грн.;

епізод №35: ОСОБА_4 30 березня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «ІНСТАФІНАНС» на загальну суму 2028 грн.;

епізод №36: ОСОБА_4 10 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «ЗАЙМЕР» на загальну суму 1000 грн.;

епізод №37: ОСОБА_4 10 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки, шахрайським шляхом від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з ТОВ «АВІРА ГРУП» на загальну суму 1000 грн.;

епізод №38: ОСОБА_4 10 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки надав неправдиві відомості до ТОВ «АВІРА ГРУП» та від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з вказаним товариством на загальну суму 1000 гривень;

епізод №39: ОСОБА_4 10 квітня 2021 року шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки надав неправдиві відомості до ТОВ «Займер» та від імені ОСОБА_7 заключив електронний договір позики з вказаним товариством на загальну суму 1000 гривень. (т. 2, а.с. 141-163);

- постанови Роменської окружної прокуратури від 4 квітня 2022 року, від 14 травня 2021 року, від 28 травня 2021 року, 5 липня 2021 року, 2 вересня 2021 року, 6 червня 2021 року, 28 жовтня 2021 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні (т. 2, а.с. 164-165, 168, 201, 215, 233, 245, т.3, а.с. 3, 28, 39, 46, 51, 58, 62, 66, 83, 86, 89, 92, 95, 98, 101, 104, 107, 110, 113, 116, 119, 125, 129, 158, 169, 178, 196, 199, 201, 204, 207, 210, 213);

- постанови про призначення групи слідчих Роменського РВП від 19 травня 2021 року, від 28 травня 2021 року, 7 червня 2021 року (т. 2 а.с. 167, 200, 214, т. 3 а.с. 27, 38);

- постанову про призначення слідчого Роменського РВП від 28 травня 2021 року, 5 липня 2021 року, 2 вересня 2021 року, 7 червня 2021 року, 28 жовтня 2021 року (т. 2 а.с. 232, 244, т.3, а.с. 2, 45, 50, 57, 61, 65, 82, 85, 88, 91, 94, 97, 100, 103, 106, 109, 112, 115, 118, 128, 157, 170, 177, 195, 198, 200, 203, 206, 209, 212);

- постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 6 липня 2021 року, 2 вересня 2021 року, 29 травня 2021 року, 8 червня 2021 року, 1 листопада 2021 року (т. 3, а.с. 80, 120, 121-123, 215, 216);

- постанови про призначення групи дізнавачів Роменського РВП від 1 червня 2021 року, 9 червня 2021 року (т. 3 а.с. 219, 220);

- постанову Роменської окружної прокуратури про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне кримінальне провадження та визначення підслідності кримінальних правопорушень від 11 червня 2021 року (т. 3, а.с. 235);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 9 грудня 2021 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т. 3, а.с. 242-243);

- постанову Роменського РВП про відновлення досудового розслідування від 10 лютого 2022 року (т. 3, а.с. 247);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2022 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 10 березня 2022 року (т. 3, а.с. 248);

- постанову Роменської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 9 березня 2022 року (т. 3, а.с. 249-251);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 9 березня 2022 року про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 7 квітня 2022 року з визначенням застави (т. 4, а.с. 5-7);

- протокол огляду предмета від 28 травня 2021 року, складеного Роменським РВП, згідно з яким були оглянуті та вилучені добровільно видані ОСОБА_4 :

мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ;

банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_47 ;

банківська картка «ІZІbапк» № НОМЕР_48 ;

тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ;

сім-карти 12 шт. мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone» - НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ;

паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , (серія та номер: НОМЕР_45 ), на 3-й сторінці якого вклеєно фото ОСОБА_4 (т. 4, а.с. 38);

- заяву ОСОБА_4 , відповідно до якої він добровільно надав слідчому належні йому речі, а саме мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 НОМЕР_45 ; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_47 ; банківську карту «ІZІbапк» № НОМЕР_48 ; тримач з-під сім-карти Київстар НОМЕР_10 ; сім-карти 12 шт. Київстар, Vodafone, Лайфсел (т. 4, а.с. 39);

- постанову слідчого СВ Роменського РВП від 28 травня 2021 року про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання по кримінальному провадженню №0000252 від 14 травня 2021 року добровільно виданих ОСОБА_4 речей: мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ; банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_47 ; банківська картка «ІZІbаnк» № НОМЕР_48 ; тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ; сім-карти 12 шт. мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone»- НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_8 , (серія та номер: НОМЕР_45 ) (т. 4, а.с. 40-41);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 1 червня 2021 року про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000252 на вилучене, добровільно видане ОСОБА_4 майно: мобільний телефон «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ; банківську карту «Приватбанк» № НОМЕР_47 ; банківську карту «ІZІbаnк» № НОМЕР_48 ; тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ; сім-карти 12 шт., мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone»- НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_8 , (серія та номер: НОМЕР_45 ) з метою збереження речових доказів (т. 4, а.с. 45-46).

- постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ОСОБА_17 від 2 червня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи для встановлення вартості мобільного телефону «Sony Xperia», модель GG112, з об`ємом пам`яті 32 GB, з пошкодженнями екрану у вигляді тріщин, у справному стані (т. 4, а.с. 47-48);

- висновку експерта Сумського НДЕКЦ № СЕ-19/119-21/6379-ТВ від 25 червня 2021 року, згідно з яким станом на 14 травня 2021 року ринкова вартість мобільного телефону «Sony Xperia», модель GG112, з об`ємом пам`яті 32 GB, з пошкодженнями екрану у вигляді тріщин, у справному стані могла становити 925 грн. (т. 4, а.с. 51-56);

- ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 2 червня 2021 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т. 4, а.с. 57-58);

- постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП від 8 червня 2021 року про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_4 (т. 4, а.с. 59-62);

- постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП від 8 червня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000252 від 14 травня 2021 року (т. 4, а.с. 63-66);

- постанову від 19 січня 2022 року Роменської окружної прокуратури про визначення підслідності кримінальних правопорушень в кримінальному провадженні №0000252 від 14 травня 2021 року (т. 4, а.с. 75-76);

- ухвалу Липоводолинського районного суду Сумської області від 2 червня 2022 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 діб до 1 серпня 2022 року (т. 1, а.с. 233-234);

- ухвали Липоводолинського районного суду Сумської області від 21 липня 2022 року, від 27 вересня 2022 року, від 23 листопада 2022 року, від 18 січня 2023 року, Сумського апеляційного суду від 24 серпня 2022 року, від 25 жовтня 2022 року про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з кінцевою датою - до 18 березня 2023 року (т. 2, а.с. 96-97, т. 4, а.с. 179-182, 236-239, т. 5, а.с. 79-81, 111-112, 193-194);

- протокол огляду предмета від 7 вересня 2022 року, складеного старшим слідчим Роменського РВП, згідно з яким були оглянуті 12 сім-карт, які були вилучені 28 травня 2021 року у ОСОБА_4 , та встановлені абонентські номери:

так сім-карті НОМЕР_13 відповідає абонентський номер НОМЕР_38 ;

НОМЕР_12 - НОМЕР_25 ;

НОМЕР_18 - НОМЕР_49 ;

НОМЕР_16 - НОМЕР_50 ;

НОМЕР_14 - НОМЕР_51 ;

НОМЕР_17 - НОМЕР_39 ;

інші сім-карти на момент огляду виявились не працюючими (т. 4, а.с. 168-170);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 12 травня 2022 року, відповідно до якого захиснику ОСОБА_18 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування та речових доказів кримінального провадження №0000252 (т. 5, а.с. 145-148);

- протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 4 квітня 2022 року, відповідно до якого підозрюваному ОСОБА_4 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування та речових доказів кримінального провадження №0000252 (т. 5, а.с. 149-152);

- рапорт старшого інспектора ВПК в Сумській області ОСОБА_19 про встановлення належності ір-адрес провайдерам, а саме: ір-адреса НОМЕР_28 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_23 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_30 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_27 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_52 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_53 належить провайдеру ПРАТ Київстар. Вищезазначені ір-адреси використовувались через мобільний інтернет ір-адреса НОМЕР_31 належить провайдеру Тріолан; ір-адреса НОМЕР_29 належить провайдеру Укртелеком; ір-адреса НОМЕР_54 належить провайдеру ПРАТ Київстар; ір-адреса НОМЕР_41 належить провайдеру ПРАТ Київстар; Встановити інформацію про місцезнаходження абонента, який здійснював авторизацію укладення кредитних договорів із використанням вищезазначених ір-адрес не представилось за можливе (т. 4, а.с. 245);

- свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дав показання, що колись, коли саме не зміг пригадати, був запрошений разом із сусідом ОСОБА_21 , який зараз перебуває в складі ЗСУ, до кабінету слідчого в якості понятих. Бачив, що лежали видані ОСОБА_4 картки та телефон, проте який саме був телефон пригадати не зміг. В кабінеті будь-якого впливу на ОСОБА_4 не здійснювалось, скарг від ОСОБА_4 не було. ОСОБА_22 був присутній і розписувався, він бачив і чув те ж саме. Підтвердив справжність свого підпису в продемонстрованому йому протоколі огляду предмету.

Суд також вважає необхідним надати оцінку таким доказам:

- показанням свідка ОСОБА_6 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 та дала показання про те, що обвинувачений є її старшим сином, окрім нього в родині ще 5 дітей, з них 4 неповнолітні. Син проживає з родиною, деякий час проживав в Харкові . Їй відомо, що він працював деякий час кальянщиком, чим ще займався син та як заробляв на життя не знає. Які в нього стосунки з ОСОБА_5 і ОСОБА_7 їй не відомо. ОСОБА_5 приходила в гості до дочки, з якою метою не знає. ОСОБА_4 за її дозволом користувався її банківською карткою, призначення картки - для дитячих виплат. Чи надходили кошти на цю картку від ОСОБА_5 їй не відомо, смс про операції на телефон приходять не постійно. Не знає, чи брав син кредити.

Суд зазначає, що показання цього свідка не стосуються тих обставин, які покладені в основу обвинувачення, вони не доводять та не спростовують вину обвинуваченого;

- показанням свідка ОСОБА_25 , яка є сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 , та дала показання, що раніше товаришувала з ОСОБА_5 і та приходила до них додому прати речі, а потім познайомилася з її братом ОСОБА_4 і розпочала з ним спілкуватись. ОСОБА_5 приходила до них додому майже кожного дня ввечері протягом місяця. Грали разом в карти, відпочивали. ОСОБА_4 до кредитів ніякого відношення не має. Кредити оформляли ОСОБА_4 та ОСОБА_26 удвох, вона заходила на кухню і чула про кредити. Вони домовлялися ділити отримані в кредит кошти порівну. Навіщо кредити ОСОБА_5 і чому вона звернулася саме до її брата ОСОБА_4 не знає. Чому ОСОБА_5 сама не оформила кредит їй також не відомо. У її присутності ОСОБА_5 та її братом ОСОБА_4 було оформлено декілька кредитів. Ініціатором їх оформлення була ОСОБА_5 , бо їй треба були кошти, щоб заплатити за квартиру. Хто з них мав погашати кредити не чула. Разом з ОСОБА_5 ходили до банкомату, вона знімала кошти декілька разів, можливо 4-5, з картки матері та віддавала певну суму, яку вказував їй брат, ОСОБА_5 . Були суми від 1000 і до 5000 грн. На яку картку надходили кредитні кошти не знає. Після того, як ОСОБА_5 написала заяву в поліцію переслала з нею спілкуватись. З якою метою ОСОБА_5 зводить наклеп на її брата ОСОБА_4 не знає, можливо, щоб повернути кредити.

Брат ОСОБА_4 з родиною перестав проживати давно, він приїжджав періодично в гості на деякий час. Тісно з братом родина не спілкується. Чим займається брат не знає, раніше кальянщиком був, чим займався в Харкові також не знає. Картка матері була в користуванні брата ОСОБА_4 . Про ОСОБА_7 їй нічого не відомо.

Суд критично ставиться до показань цього свідка в тій частині, що її брат обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ділили отримані в кредит кошти, а вона особисто декілька разів знімала гроші в банкоматі з картки матері та віддавала ОСОБА_5 певну суму, яку вказував їй брат.

По-перше, ОСОБА_25 є сестрою обвинуваченого ОСОБА_4 та може бути заінтересованою у результатах розгляду справи.

По-друге, її покази спростовуються іншими доказами. Так, відповідно до виписки з банківського рахунку ОСОБА_6 - матері обвинуваченого ОСОБА_4 :

28 березня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 7400 грн. і цього ж дня 4500 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», робились купівлі в продуктових магазинах, аптеках, готівка не знімалась;

29 березня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 1400 грн. і цього ж дня 1250 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», робились купівлі в продуктових магазинах, аптеках, готівка не знімалась;

29 березня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 1900 грн. і цього ж дня 1890 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги»;

3 квітня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 1490 грн. і цього ж дня 1150 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», робились купівлі в продуктових магазинах, готівка не знімалась;

3 квітня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 1990 грн. (позитивний баланс складав 2005 грн.) і цього ж дня 2000 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги»;

6 квітня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 491 грн. та 489 грн. і цього ж дня 682 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», робились купівлі в магазинах, готівка не знімалась;

6 квітня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 4975 грн. і цього ж дня 1500 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», 3366,75 грн. були перераховані на інший рахунок, готівка не знімалась;

10 квітня 2021 року на її рахунок надійшли кошти з карти ОСОБА_5 у сумі 2189 грн. і цього ж дня 750 грн. та 1435 грн. були перераховані на невідомий рахунок із назвою платежу «розваги», готівка не знімалась (т. 4, а.с. 151-165).

Формулювання обвинувачення, визнаного судом не доведеним.

Обвинуваченому ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення

за частиною 1 статті 222 КК України, сформульоване в епізоді №15 обвинувального акту, як «Так, 27 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу Інтернет та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ФІНТАРГЕТ», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ФІНТАРГЕТ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ФІНТАРГЕТ», щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1000 грн.» та

за частиною 2 статті 222 КК України, сформульоване в епізодах №16, 17, 19-27, 34-38 обвинувального акту, як

«16. Продовжуючи свою незаконну діяльність 28 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 10000 грн.

17. 29 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ « 1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ », маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1500 грн.

19. 29 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2000 грн.

20. 3 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЗАЙМЕР», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ЗАЙМЕР» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ЗАЙМЕР» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1500 грн.

21. Цього ж дня, 3 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ГОУФІНГОУ», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики на суму 2000 грн., знаючи обов`язкові умови для його отримання, надав ТОВ «ГОУФІНГОУ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення даних дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ГОУФІНГОУ» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2000 грн.

22. 6 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «МІЛОАН», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «МІЛОАН» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «МІЛОАН» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2000 грн.

23. 6 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 5000 грн.

24. 10 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2200 грн.

25. 22 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу Інтернет та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2550 грн.

26. 23 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «Фінансова компанія «АРАГОН» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1000 грн.

27. 30 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час та місце досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 5100 грн.

34. Тим самим, 30 березня 2021 ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу Інтернет та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ІНСТАФІНАНС», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ІНСТАФІНАНС» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ІНСТАФІНАНС» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_7 , вказавши реквізити банківської карти АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , імітованої на ім`я ОСОБА_7 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 2028 грн.

35. Цього ж дня 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_7 , вказавши реквізити банківської карти АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , імітованої на ім`я ОСОБА_7 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1000 грн.

36. Також, 30 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , яка не уповноважувала на вчинення даних дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_7 , вказавши реквізити банківської карти АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , імітованої на ім`я ОСОБА_7 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1500 грн.

37. 10 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «АВІРА ГРУП», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «АВІРА ГРУП» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , яка не уповноважувала на вчинення цих дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «АВІРА ГРУП», щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_7 , вказавши реквізити банківської карти АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , імітованої на ім`я ОСОБА_7 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1000 грн.

38. Цього жд дня, 10 квітня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «ЗАЙМЕР», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики, знаючи обов`язкові умови для її отримання, надав ТОВ «ЗАЙМЕР» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме потерпілої ОСОБА_7 , яка не уповноважувала на вчинення даних дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «ЗАЙМЕР» щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_7 , вказавши реквізити банківської карти АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_5 , імітованої на ім`я ОСОБА_7 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 1000 грн.»

Суд в цій частині обвинувачення вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень (суб`єктивної сторони), передбачених частиною 1 статті 222 та частиною 2 статті 222 КК України на підставі такого.

Відповідно до статті 190 КК України шахрайство визначається як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Згідно усталеної судової практики обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) чи зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього. Обов`язковою ознакою шахрайства є добровільна передача потерпілим майна чи права на нього.

Відповідно до статті 222 КК України шахрайство з фінансовими ресурсами визначається як надання неправдивої інформації органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування, банкам або кредиторам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків у разі відсутності ознак кримінального правопорушення проти власності.

Головними критеріями розмежування злочинів, передбачених статтями 222 та 190 КК України є спрямованість умислу та момент його виникнення.

У разі шахрайства з фінансовими ресурсами умисел винного спрямований на тимчасове отримання кредитних коштів з їх наступним можливим поверненням.

У випадку шахрайства винний укладає кредитний договір для того, щоб приховати злочинний характер своїх дій, спрямованих на безоплатне заволодіння назавжди чужим майном.

Шахрайство як злочин проти власності вважається закінченим з моменту безпосереднього заволодіння майном, шахрайство з фінансовими ресурсами є закінченим злочином з моменту надання завідомо неправдивої інформації незалежно від того, чи буде досягнута мета такого діяння.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає право на майно або майно винній особі.

Об`єктивна сторона шахрайства з фінансовими ресурсами полягає в активній поведінці - у наданні завідомо неправдивої інформації органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим чи органам місцевого самоврядування, банкам або іншим кредиторам з метою одержання субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків.

Цей висновок викладений у постанові Верховного Суді від 28 жовтня 2020 року по справі № 509/1836/14-к (провадження № 51- 1920 ск 20).

Тобто, умисел, спрямований лише на одержання фінансових ресурсів для їх подальшого повернення, зумовлює кваліфікацію таких дій за статтею 222 КК України, тоді як дії, спрямовані на безповоротне заволодіння чужим майном, указують на ознаки злочину, передбаченого статтею 190 КК України, як злочину проти власності.

Суд на підставі досліджених в судовому засіданні доказів приходить до висновку про те, що умисел обвинуваченого ОСОБА_4 був спрямований на отримання шахрайським способом коштів в кредит від імені потерпілих без наступного їх повернення.

Надані обвинуваченим показання про те, що він планував повертати отримані в кредит кошти, однак у нього не вийшло, спростовуються іншими доказами.

Так, період, коли обвинувачений ОСОБА_4 укладав від імені потерпілих кредитні договори та розпоряджався отриманими в кредит коштами тривав із 27 березня до 30 квітня 2021 року. Усі кредитні договори були короткостроковими - строком від 7 до 20 днів, тобто зобов`язання повернути кошти за першими укладеними кредитними договорами виникали в той період, коли ОСОБА_4 укладав наступні, однак отримані за наступними кредитними договорами кошти обвинувачений ОСОБА_4 витрачав на власні потреби, а не на погашення попередніх кредитних договорів.

Те, що обвинувачений ОСОБА_4 повернув потерпілій ОСОБА_5 1000 грн. та потерпілій ОСОБА_7 500 грн. не вказує на його намір повертати отримані від їх імені в кредит кошти.

Подальше неповернення коштів потерпілим для погашення кредитів також вказує на правильність висновків суду.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в момент надання неправдивої інформації щодо особи позичальника до кредитних установ планував безвідплатно звернути отримані кошти на свій рахунок, що й сталося, такі його дії слід кваліфікувати як закінчене шахрайство, що і знайшло відображення в пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 190 КК України, визнаному судом доведеним.

Додаткової кваліфікації за статтею 222 КК України ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 не потребують.

Крім того, суд на підставі досліджених в судовому засіданні доказів визнає недоведеним, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , та вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 в частині пред`явленого обвинувачення

за частиною 3 статті 190 КК України, сформульованого в епізоді №5 обвинувального акту, як

«цього ж дня 29 березня 2021 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, за допомогою власного мобільного телефону «Sony Xperia», маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету ОСОБА_5 в додатку «Приват24» з реквізитами банківської картки потерпілої, відкритої в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет» видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «Sony Xperia» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «СС ЛОУН», де через послугу «ВаnkID» маючи доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» від імені ОСОБА_5 , вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансової позики.

Після отримання позитивного рішення по видачу фінансової позики, ОСОБА_4 підписав електронний договір за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договір на суму 500 грн. на ім`я потерпілої. Того ж дня, грошові кошти у вказаній сумі надійшли на банківський рахунок ОСОБА_5 .

Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 , шляхом проведення переказу на невстановлений в ході досудового розслідування рахунок, розпорядився на власний розсуд, витративши на власні потреби»,

та за частиною 2 статті 222 КК України, сформульованого в епізоді №18 обвинувального акту, як

«Також, 29 березня 2021 року ОСОБА_4 , точний час досудовим слідством не встановлено, діючи повторно, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, за допомогою свого мобільного телефону «Sony Xperia», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора, яка в ході досудового розслідування не встановлена, використовуючи мережу «Інтернет» та мобільну версію браузера «Google Chrome» зайшов на електронну сторінку ТОВ «СС ЛОУН», маючи умисел на отримання шляхом шахрайства з фінансовими ресурсами позики на суму 500 грн., знаючи обов`язкові умови для його отримання, надав ТОВ «СС ЛОУН» анкетні відомості та документи іншої особи, а саме ОСОБА_5 , яка не уповноважувала на вчинення даних дій ОСОБА_4 . Зокрема, останній надав завідомо неправдиву інформацію до ТОВ «СС ЛОУН», щодо особи позичальника, надавши до фінансової установи дані паспорта громадянина України та реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_5 , вказавши реквізити банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , імітованої на ім`я ОСОБА_5 , що стало підставою для отримання кредиту в сумі 500 грн.»

Висновок суду в цій частині ґрунтується на фактичних даних, що містяться в таких джерелах доказів:

- показаннях допитаної під час судового розгляду потерпілої ОСОБА_5 , якадала показання, що з ОСОБА_4 у неї були дружні стосунки, познайомилась із ним, коли прийшла погостювати до його сестри. Якогось дня ОСОБА_4 попросив надати доступ до її банківської картки, щоб нею користуватись, для виведення коштів із «паріматч», бо картки матері і сестри для цього не підходять. Повіривши йому, вона надала йому логін та пароль до її акаунту в Приват24, тим самим надавши доступ до банківської картки. Також за його проханням надала фото свого паспорту. ОСОБА_4 також попросив дозволу на оформлення від її імені 1 кредиту в Манівео на суму 4000 грн. під його обіцянку повернути кошти. Надала йому дозвіл на отримання кредиту на цю суму, але їй на телефон прийшло повідомлення про отримання кредиту на суму 10000 грн., вона була шокована. ОСОБА_4 заспокоював, говорив, що все поверне. Для повернення цього кредиту за наполяганням ОСОБА_4 дала свою згоду на отримання іншого кредиту. Перебуваючи разом з ОСОБА_4 , його сестрою якогось дня в приміщенні кухні за місцем їх проживання для активації кредиту відбулася телефонна розмова із представником фінансової установи для з`ясування анкетних даних, причому ОСОБА_4 підказував їй що треба відповідати. Звукозапис саме цієї розмови був заслуханий на судовому засіданні. Під час оформлення розуміла, що оформлюється кредит, але думала, що він піде на погашення попереднього кредиту. Другий кредит був наданий, але залишився не погашеним ні перший, ні другий. Згоду на другий давала тільки для того, щоб погасити перший, повірила ОСОБА_4

- наданим ТОВ «СС ЛОУН» звукозаписом розмови 29 березня 2021 року між представником ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_5 , під час якого були уточнені її анкетні дані як передумова укладення кредитного договору в розмірі 500 грн. (т. 4, а.с. 247-249).

Тобто суд вважає, що фактично ОСОБА_5 добровільно самостійно уклала кредитний договір із ТОВ «СС ЛОУН», що виключає відповідальність ОСОБА_4 .

Призначення покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, та обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

При призначенні виду і міри покарання суд враховує відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжким злочином (за частиною 3 статті 190 КК України), а інші - нетяжкими злочинами, вчинив злочини, що налічують 20 епізодів злочинної діяльності, та були вчинені з прямим умислом, переслідуючи корисливу мету, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, шкоду потерпілим не відшкодував, досудову доповідь, відповідно до якої на думку органу пробації рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, і приходить до висновку про необхідність призначення покарання

за частиною 3 статті 190 КК України у виді позбавлення волі в межах строку, визначеного санкцією статті;

за частиною 2 статті 185 КК України у виді обмеження волі в межах строку, визначеного санкцією статті;

частиною 1 статті 358 КК України у виді обмеження волі в межах строку, визначеного санкцією статті.

Враховуючи те, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення утворюють сукупність, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, також, застосовуючи правила статті 70 КК України, визначає остаточне покарання обвинуваченому шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із призначених покарань.

З урахуванням зазначеного, остаточно слід визначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

На переконання суду призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення

Згідно з частиною 5 статті 72 КК попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 у період з 9 лютого 2022 року до 20 лютого 2023 року включно перебуває під вартою, то йому слід зарахувати зазначений строк попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо процесуальних витрат

Згідно з частиною 2 статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У цьому кримінальному провадженні документально підтверджені витрати на залучення експертів становлять 3432,40 грн., які включають в себе вартість проведення судово-технічної експертизи документів.

Щодо долі речових доказів

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили (частина 9 статті 100 КПК України).

Суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (частина 4 статті 174 КПК України).

Керуючись вищезазначеними положеннями процесуального законодавства, суд визначає долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні таким чином:

- мобільний телефон «SONY XPERIA», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ,

- банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_47 ,

- банківська карта «ІZІbank» № НОМЕР_48 ,

- тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ;

- сім-карти 12 шт., мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone» - НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 як знаряддя кримінальних правопорушень підлягають знищенню, оскільки не мають цінності, а телефон є суттєво зношеним;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 (серія та номер: НОМЕР_45 ) слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Також слід скасувати арешт, що був накладений на це майно.

Щодо запобіжного заходу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 лютого 2022 року було обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, надалі строк тримання ОСОБА_4 під вартою неодноразово продовжувався.

Під час судових дебатів прокурор ОСОБА_3 просив суд продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (пункти 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд виходить із того, що ризик переховування обвинуваченого від суду обумовлюється суворістю покарання, призначеного судом за цим вироком у виді позбавлення волі, а розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, і вважає за необхідне залишити до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішення цивільних позовів.

По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування на її користь матеріальної шкоди у розмірі 41430 грн. 77 коп., який мотивований тим, що у березні 2021 року ОСОБА_4 , будучи у приятельських відносинах із ОСОБА_5 , звернувся до неї з проханням про надання йому допомоги в отриманні кредитних коштів через мікрофінансові організації в мережі «Інтернет», на що остання надала свою згоду, повіривши йому. Протягом березня-квітня 2021 року реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи неможливість укладання кредитного договору без надання дозволу ОСОБА_5 , на проведення фінансових операцій від її імені, та фактично не маючи наміру його виконувати, переслідуючи на меті виключно заволодіння коштами потерпілої, ОСОБА_4 за допомогою власного мобільного телефону, маючи у фактичному розпорядженні сторінку особистого кабінету додатку «Приват24», з реквізитами банківської картки потерпілої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , її персональні дані, шляхом використання мережі «Інтернет», видав себе за ОСОБА_5 , тобто ввів в оману автоматизовану систему і видав себе за того, хто має право в ній працювати і здійснювати відповідні операції (за «свого»), тобто за ОСОБА_5 , використовуючи мобільний телефон «SONY ХРЕRІА» та мобільну версію браузера «Google Chrome» неодноразово, а саме 13 разів заходив на електронні сторінки товариств, що надають послуги з мікрокредитів, де через послугу «ВаnkID» маючи доступ до додатку «Приват24» АТ КБ «Приватбанк» від імені ОСОБА_5 ,, вказав всі необхідні дані для реєстрації та подальшого отримання фінансових позик. Після отримання позитивного рішення про видачу фінансових позик, ОСОБА_4 підписав електронні договори за допомогою одноразового підтверджуючого смс-повідомлення, та заключив договори на загальну суму 39348 грн. на ім`я потерпілої. Грошові кошти надходили на банківський рахунок ОСОБА_5 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 . Вказаними грошовими коштами ОСОБА_4 маючи доступ до додатку «Приват24» від імені ОСОБА_5 , шляхом проведення переказу на іншу банківську картку, зокрема матері ОСОБА_6 , доступ до якої мав за допомогою додатку «Приват24», якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 29 березня 2021 року ОСОБА_4 таємно, повторно заволодів стипендією в сумі 2082,77 грн., що були зараховані на банківську картку потерпілої. Просила стягнути з обвинуваченого 41430 грн. 77 коп. матеріальної шкоди.

По справі потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування на її користь матеріальної шкоди у розмірі 16128 грн., який мотивований тим, що в кінці березня 2021 року ОСОБА_4 , будучи у приятельських відносинах з нею, звернувся з проханням про надання йому допомоги в реєстрації на офіційному сайті в мобільному додатку букмекерської контори «ПаріМатч» на що вона надала згоду. Для реєстрації необхідними умовами були надання персональних даних клієнта, а саме фотокартки паспорту, ідентифікаційного номеру, банківського рахунку відкритого на ім`я клієнта, а також логіну та паролю доступу до особистого кабінету в додатку банку в якому відкритий рахунок. ОСОБА_7 не маючи сумнівів у добропорядності ОСОБА_4 та будучи впевненою в тому, що він використовує її дані лише з метою реєстрації на сайті «ПаріМатч», добровільно надала вказану інформацію та доступ до особистого кабінету банку АТ «Універсал». ОСОБА_4 зберіг вказану інформацію на телефону, змінив її номер телефону в застосунку на свій, шахрайським шляхом видав себе за неї. Використовуючи її дані, шляхом незаконних операцій, почав заключати зобов`язальні електронні позики (кредити) з фінансовими установами в інтернеті без її відома. Просила стягнути з обвинуваченого 16128 грн. матеріальної шкоди.

При вирішенні цивільних позовів суд виходить з таких положень закону.

Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з частиною 1 статті 56 КПК потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з частинами 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставами для відшкодування шкоди є: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Потерпіла ОСОБА_5 , обґрунтовуючи позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, просить стягнути з ОСОБА_4 спричинені їй матеріальні збитки у розмірі 41430 грн. 77 коп., мотивуючи тим, що внаслідок злочинних дій по оформленню ОСОБА_4 тринадцяти мікрокредитів на її ім`я їй завдано шкоду в розмірі 39348 грн. та незаконним заволодінням стипендією - в сумі 2082,77 грн.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , чиїми протиправними діями було спричинено шкоду, має її відшкодувати.

На користь потерпілої ОСОБА_5 слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 36932,77 грн. що є сумою отриманих в кредит коштів за всіма договорами та сумою стипендії, без урахування 500 грн., отриманих від ТОВ «СС ЛОУН», за вирахуванням 1000 грн., повернення яких підтверджено потерпілою.

На користь потерпілої ОСОБА_7 слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 15600 грн. що є сумою отриманих в кредит коштів за всіма договорами з вирахуванням 500 грн., повернення яких підтверджено потерпілою.

Таким чином, цивільні позови потерпілих задоволено частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190, частиною 2 статті 185, частиною 1 статті 358 КК України та призначити йому покарання:

за частиною 3 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років;

за частиною 2 статті 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

за частиною 1 статті 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим із призначених покарань призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

У порядку, передбаченому частиною 5 статті 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 9 лютого 2022 до 20 лютого 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні (в частині інкримінованих дій, що описані в епізодах №15-17, 19-27, 34-38 обвинувального акту) за частиною 1 статті 222, частиною 2 статті 222 КК України та виправдати його відповідно до пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні (в частині інкримінованих дій, що описані в епізоді №18 обвинувального акту) за частиною 2 статті 222 КК України щодо надання інформації ТОВ «СС ЛОУН», що стало підставою для укладення кредитного договору 29 березня 2021 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СС ЛОУН» та виправдати його відповідно до пункту 1 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні (в частині інкримінованих дій, що описані в епізоді №5 обвинувального акту) за частиною 3 статті 190 КК України щодо укладення кредитного договору 29 березня 2021 року між ОСОБА_5 та ТОВ «СС ЛОУН» та виправдати його відповідно до пункту 1 частини 1 статті 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 .

Речові докази:

- мобільний телефон «SONY XPERIA», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картами мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_8 , «Vodafone» - НОМЕР_9 ,

- банківська карта «Приватбанк» № НОМЕР_47 ,

- банківська карта «ІZІbank» № НОМЕР_48 ,

- тримач з-під сім-карти мобільного оператора «Київстар» - НОМЕР_10 ;

- сім-карти 12 шт., мобільних операторів: «Київстар» - НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; «Vodafone» - НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; «Лайфсел» - НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, знищити;

- паспорт громадянина України, на ім`я ОСОБА_8 (серія та номер: НОМЕР_45 ) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 1 червня 2021 року на речові докази.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 3432,40 грн.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 36932,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 15600 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання вимог частини 6 статті 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя ОСОБА_1