Справа № 761/8223/23
Провадження № 1-кс/761/5541/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000323 від 02.06.2022

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000323 від 02.06.2022.

Слідчий в клопотанні зазначає, що у невстановлену досудовим розслідуванням дату, але не пізніше 13 червня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з корисливих спонукань, у порушення вимог Законів України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи на меті незаконне отримання доходів на постійній основі від вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів, домовились про спільне вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичного засобу - метадону з метою збуту, а також його незаконного збуту на території міста Києва.

За обставин викладених у клопотанні, 08 березня 2023 року ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, у великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може:

-переховуватись від органів досудового розслідування чи суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, на думку слідчого до ОСОБА_3 необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначати заставу, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний просив відмовити в задоволенні клопотання, зазначив, що наркотики не вживає.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали, вважає за доцільне вказати на таке.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000323 від 02.06.2022.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Слідча суддя досліджує такі обставини:

1.Чи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до особи підозрюваного (ч. 1 ст. 183 КПК України) та чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст.177 КПК України).

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4.Обставини згідно ст.178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).

5.Які обов`язки покладаються на особу у разі задоволення клопотання про запобіжний захід (ст. 194 КПК України).

Запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 5 ст. 183 КПК України).

Слідча суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Сторона обвинувачення зазначає, що 08 березня 2023 року, ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідча суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 307 КК України. Оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з кофіскацією майна, відповідно, до нього може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідча суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідча суддя зазначає, що ОСОБА_3 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, детальний перелік яких знаходиться у клопотанні.

Слідча суддя зазначає, що інформація з доказів може вказувати на те, що ОСОБА_3 є причетним до дій пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, у великих розмірах. На цьому етапі не оцінюється конкретна кваліфікація злочину, але з урахуванням доказів, зазначених вище, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 міг вчинити зазначений злочин.

Слідча суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 178 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає про такі ризики: переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.

За кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, ця обставина сама по собі вже може бути причиною для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Враховуючи викладене вище, слідча суддя приходить до висновку, що існує ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_3 хоча раніше і не судимий, в той же час підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Також із урахуванням особливостей вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочину, способу його вчинення корисливої мети, на думку слідчої судді існує реальний ризик вчинення нового кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідча суддя вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідча суддя повинна всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Оскільки слідчою суддею встановлено ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення нового кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, слідча суддя вважає, що стосовно ОСОБА_3 необхідно встановити запобіжний захід на час проведення розслідування, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні.

В той же час, слідчим суддею враховується дані щодо особи ОСОБА_3 який має місце проживання та реєстрації.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

При розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, однак не довів обставин передбачених, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, що застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором у судовому засіданні не було надано суду відповідних, беззаперечних доказів відповідної аргументації щодо необхідність взяття під варту підозрюваного.

Враховуючи конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_3 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вказане, а також те, що прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, вважаю за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за встановленим у судовому засіданні місці проживання та покладенням додаткових обов`язків, передбачених ст. 94 КПК України, який на думку слідчого судді, із урахуванням викладеного вище, в достатній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_3 цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора слідчого судді або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом та строк дії покладених на нього обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, терміном до 08 травня 2023 року включно.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного судупрокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1