КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Німецькій Демократичній Республіці, є громадянином України, не працює, не одружений, має на утримані неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

за участю: прокурора захисників підозрюваного - ОСОБА_7 , - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

Згідно ухвали, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а саме, наявність на утриманні малолітньої дитини, матеріальний стан, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважав, що в даному кримінальному провадженні наявні виключні обставини, які викликають необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі, що значно перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч), який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України у випадку внесення застави та запобігання існуючим ризикам.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить в грошовому виразі 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень, та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу відмовити повністю.

Сторона захисту вважає вказану ухвалу незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави у вказаному вище розмірі, слідчим суддею істотно порушено норми ст. 194 КПК України, так як прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, та наявності ризиків, що дають підстави для застосування такого запобіжного заходу.

Захисник стверджує, що клопотання прокурора про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу не містить, а в судовому засіданні не було досліджено жодного доказу, що вказував би на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, усі твердження прокурора про його вчинення є припущеннями, що не можуть братися судом до уваги. При цьому слідчим суддею не взято до уваги доводи сторони захисту стосовно відсутності в діях ОСОБА_6 складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Також прокурором не доведено наявність ризиків, що давали б підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Слідчим суддею не враховано, що на сьогодні відсутні будь-які підстави, що давали б можливість стверджувати про ризики переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В той же час, слідчий суддя проігнорував пояснення ОСОБА_6 та його захисників, що стосуються належної поведінки ОСОБА_6 , на підтвердження яких було надано належні докази.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник, крім зазначеного вище, вказує, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог ст.ст. 9, 26, 177, 176, 184, 194 КПК України, оскільки в судовому засіданні прокурором не було належним чином доведено факту існування обставин, які вказують на існування ризиків, а судом були проігноровані заперечення сторони захисту та не була надана їм належна оцінка у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали. Перелік ризиків у клопотанні, з яким погодився слідчий суддя, наведено лише формально, як припущення сторони обвинувачення за відсутності будь-якого обгрунтування.

Апелянт стверджує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов до помилкового висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, адже поведінка ОСОБА_6 протягом всього періоду проведення досудового розслідування в кримінальному провадження не тільки свідчить про відсутність даного ризику, а й переконує, що ОСОБА_6 заінтересований у проведенні об`єктивного та ефективного досудового розслідування. Так, ОСОБА_6 не вчиняв жодних дій, які могли б свідчити або надавати підстави припускати про можливість його ухилення чи переховування від органів слідства чи суду, не змінював місця свого проживання, не виїжджав за межі країни під жодним приводом та не вчиняв жодних дій, які б надавали підстави стверджувати про його бажання переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_6 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 (біля міста Кременчук) разом з ОСОБА_10 та їх спільним неповнолітнім сином ОСОБА_11 . Має зареєстроване місце проживання у Києві. На його утриманні перебувають батьки похилого віку: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також, як вважає сторона захисту, слідчий суддя дійшов помилкового та необгрунтованого висновку щодо існування ризику того, що ОСОБА_6 впливатиме на свідків вданому кримінальному провадженні. В ухвалі не зазначено жодних об`єктивних та фактичних даних, підтверджених документально, які могли б свідчить про реальність існування такого ризику, та вони не були навіть зазначені у клопотанні прокурора. Більше того, в ході здійснення досудового розслідування жодна особа, в тому числі з переліку свідків, не зверталась до Бюро економічної безпеки України або Офісу Генерального прокуратура, або інших правоохоронних органів із заявами/повідомленнями про вчинення ОСОБА_6 відносно них фізичного та/або психологічного впливу у будь-якій формі.

Також захисник стверджує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов помилкового та необгрунтованого висновку щодо існування ризику того, що ОСОБА_6 може спотворити, знищити або приховати документи, які мають істотне значення для справи. При цьому стверджує, що в обґрунтування даного ризику слідчий суддя не посилається на жодні конкретні обставини, формально зазначаючи про те, що проводяться слідчі (процесуальні) дії з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити. Прокурором не наведено, а слідчим суддею не встановлено, хоча б орієнтовний перелік доказів, на які будь-яким чином здатен вплинути підозрюваний, що свідчить про те, що наведене є припущенням.

Крім цього, слідчий суддя не надав оцінку іншим обставинам, які необхідно враховувати під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_6 ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, що характеризує його, як особу не схильну до протиправної поведінки, в тому числі направлену на заволодіння чужим майном та здійснення незаконного та протиправного фізичного та/або психологічного впливу на третіх осіб; займав високі посади у стратегічно важливому підприємстві і характеризується як спокійна, врівноважена, розсудлива особа, яка відповідально ставиться до виконання посадових обов`язків та толерантно ставиться до інших співробітників; є соціально та громадсько-активним членом територіальної громади м. Кременчука, який всіляко підтримує розвиток волонтерського руху; має постійне місце проживання та у нього є житло у місті Києві, у якому він зареєстрований.

Таким чином, на думку захисника, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 в місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців, виключно позитивна репутація підозрюваного та його майновий стан, відсутність притягнень до кримінальної та адміністративної відповідальності, в сукупності з іншими доводами, вказує на відсутність підстав для застосування до ОСОБА_6 будь-якого запобіжного заходу.

Щодо відсутності обгрунтованої підозри, захисник, посилаючись на ряд рішень Європейського суду з прав людини вказує, що висновки слідчого судді сформовані на припущеннях, внаслідок викривленого тлумачення наданих прокурором документів, та за відсутності фактів або інформації, які могли б переконати в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому злочини.

Апелянт звертає увагу суду що під час розгляду клопотання стороною захисту було подано платіжне доручення № 80908 від 02 листопада 2022 року про сплату 40 000 000 млн. грн. акцизного податку. Проте слідчий суддя не звернув уваги на дану обставину та не з`ясував у прокурора яка поточна сума заборгованості, а прокурор самостійно не надав судді такої інформації, з огляду на те, що з того часу сума акцизного податку могла бути повністю сплачена в будь-який день.

Таким чином, як вважає захисник, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не досліджені обставини щодо наявності будь-якої шкоди станом на день розгляду клопотання, а також не з`ясовано підстав та умов тимчасового зупинення підприємством сплати суми податкового боргу.

Крім цього, при визначенні розміру застави, слідчий суддя не врахував, що зазначена у клопотанні сума не є заподіяною шкодою, а є сумою акцизного податку, що задекларований у встановленому законом порядку та підлягає сплаті, і прокурором не актуалізовано зазначену суму станом на день розгляду клопотання та не надано відповідних відомостей з державної податкової служби станом на той час. Слідчий суддя не звернув увагу та не надав оцінку показанням підозрюваного щодо часткової сплати податкового боргу та відсутності у сторони обвинувачення доказів щодо актуального розміру заборгованості за податковим боргом підприємства ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Таким чином, з оскаржуваної ухвали взагалі не зрозуміло на підставі чого слідчий суддя визначив заставу у розмірі майже 200 млн. гривень. При цьому, слідчий суддя не звернув увагу навіть на стан здоров`я ОСОБА_6 , який знаходиться на динамічному нагляді у лікаря-невропатолога та кардіолога (діагноз по МКХ-10 І 11 та 167,4,7), що підтверджується довідкою про стан здоров`я від 23 грудня 2022 № 6, виданою ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи поданої апеляційної скарги та доповнень до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника із доповненнями не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000012 від 21 жовтня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

25 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

25 січня 2023 року прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 225753 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 921 052 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють питання застосування запобіжного заходу.

З огляду на зміст апеляційної скарги сторони захисту колегією суддів перевіряється законність та обгрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Посилання захисника на те, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра є необґрунтованою та в судовому засіданні не було досліджено жодного доказу, що вказував би на можливість вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для переконання об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Як вбачається із матеріалів справи, підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України обґрунтовується доказами, які зібрані у кримінальному провадженні, а саме: декларацією акцизного податку ПАТ «УКРТАТНАФТА» за січень 2022 року; витягом з особової картки платника податку (КОР) ПАТ «УКРТАТНАФТА»; даними по залишкам на рахунках ПАТ «УКРТАТНАФТА»; інформаційною довідкою за результатами аналізу нарахування та сплати акцизного податку за декларацією з акцизного податку за 2022 рік ПАТ «УКРТАТНАФТА»; висновком судової економічної експертизи від 16 січня 2023 року № 19; наказом ПАТ «УКРТАТНАФТА» від 27 вересня 2019 року № 4/2121 відповідно до якого на заступника Голови Правління з персоналу та соціальної сфери ОСОБА_6 покладено обов`язки Першого заступника Голови Правління ПАТ «УКРТАТНАФТА»; положенням про Першого заступника Голови Правління ПАТ «УКРТАТНАФТА»; статутом ПАТ «УКРТАТНАФТА»; наказом щодо права підпису розрахунково-грошових документів; картками з банківських установ із зразками підписів; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, доведеність його причетності до інкримінованого кримінального правопорушення потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Влох проти Польщі п. 108).

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_14 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, на даному етапі досудового розслідування, що причетність ОСОБА_14 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, має бути перевірена шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, тобто повідомлена підозра є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Посилання сторони захисту на погашення заборгованості по сплаті акцизного податку після повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, не свідчить про відсутність складу цього злочину, оскільки ч.4 ст.212 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності за умови сплати податків до притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто до повідомлення про підозру, що прямо слідує з положень п.14 ст.3 КПК України.

Таким чином, колегія суддів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 212 КК України, що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, доходитьвисновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального ровадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_14 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З урахуванням зазначеного, посилання захисника в частині необґрунтованості підозри не відповідають матеріалам судового провадження.

Твердження захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Як вмотивовано вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність даних ризиків підтверджується сукупністю наведених стороною обвинувачення фактичних обставин та даних про особу підозрюваного, який протягом тривалого часу здійснював фактичне керівництво ПАТ «УКРТАТНАФТА», має значний вплив на його працівників, в тому числі на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, має широкі зв`язки та значні матеріальні ресурси.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наявні ризики, слідчий суддя, дійшов до обґрунтованого переконання, що в даному випадку запобіжний захід у вигляді застави, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя безпідставно в застосував заставу в розмірі майже 200 млн. гривень, при цьому не звернув увагу та не надав оцінку показанням підозрюваного щодо часткової сплати податкового боргу, та відсутності у сторони обвинувачення доказів щодо актуального розміру заборгованості за податковим боргом підприємства ПАТ «УКРТАТНАФТА», не є підставною для скасування ухвали слідчого судді, оскільки слідчим суддею враховано той факт, що протиправні дії, які інкримінуються ОСОБА_6 призвели до ненадходження до Державного бюджету України коштів у сумі 605 923 270, 18 гривень.

Надані стороною захисту дані Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби України щодо сплати акцизного податку після повідомлення ОСОБА_6 про підозру та після ухвалення судового рішення можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України, але не можуть свідчити про явну необгрунтованість та незаконність ухвали слідчого судді про визначення застави в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень, яка на думку слідчого судді забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає п. 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Тому, колегія судді вважає, що слідчий суддя виходячи з вище викладеного, дійшов обгрунтованого висновку про необхідність визначення підозрюваному заставив розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень, оскільки саме така застава, на думку слідчого судді, достатня у разі її внесення, забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, й повинна утримувати підозрюваного в межах належної процесуальної поведінки.

Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він має постійне місце проживання, дружину та неповнолітнього сина, а також батьків похилого віку не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, всупереч твердження сторони захисту, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційнійскарзі із доповненнями доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у справі не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі, який на думку колегії суддів достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 225753 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605 921 052 грн, та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 74 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 958 000 (сто дев`яносто дев`ять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят вісім тисяч) гривень у національній грошовій одиниці - залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_5 , з доповненнями, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1266/2023

Єдиний унікальний номер 761/3022/23

Категорія: ст. 182 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_15

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1