Справа № 626/684/23
Провадження № 1-кп/626/232/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

27 березня 2023 року Красноградський районний суд Харківської області у складі:

судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Краснограді кримінальне провадження за №0000169 від 22.02.2023 від за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, інваліда 3 групи, має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, раніше не судимий, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21.02.2023 близько 02:00 год., ОСОБА_4 проходячи поблизу під`їзду № 2 будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виявив припаркований транспортний засіб ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_5 , але відповідно до довіреності від 20.03.2012 фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 . Після чого, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу відчинив передні двері зі сторони водія та сів до автомобілю ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , де в подальшому демонтував дроти із коробки керма та шляхом їх послідовного з`єднання між собою здійснив запуск двигуна автомобіля.

Після чого, ОСОБА_4 на зазначеному автомобілі поїхав з місця вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнових збитків на суму 19020 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив таке.

21.02.2023 близько 02:00 год., проходячи поблизу під`їзду № 2 будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виявив припаркований транспортний засіб ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Шляхом вільного доступу відчинив передні двері зі сторони водія та сів до автомобілю, де в подальшому демонтував дроти із коробки керма та шляхом їх послідовного з`єднання між собою здійснив запуск двигуна автомобіля. Після чого, на зазначеному автомобілі поїхав в с. Кам`янка Красноградського району, а біля 5-ти годин ранку автомобіль повернув на місце стоянки. В скоєному щиро кається, просить врахувати, що він є інвалідом 3 групи з дитинства.

Прокурор просив застосувати ч.3 ст. 349 КПК України та допитати тільки обвинуваченого, а інші докази вважав досліджувати недоцільним, так як обставини кримінального правопорушення ніким не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 згідно заяви також не заперечував проти застосування ч.3 ст. 349 КПК України та просив розглянути кримінальне провадження у його відсутність.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши письмові дані про його особу, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, тяжкий стан його здоров`я.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, являється інвалідом 3 групи.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України віднесено до не тяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України із таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує, що кримінальне правопорушення, яке скоїв обвинувачений не є корупційними, тяжких наслідків від нього не настало, він є інвалідом 3 групи.

Як особа обвинувачений характеризується посередньо, не судимий.

Також прокурор просив застосувати ст. 75 КК України.

Таким чином, на думку суду є всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому і тому суд не обирає запобіжний захід.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України необхідно залишити у власника.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. 75 КК України, відбування покарання ОСОБА_4 звільнити із випробуванням та призначити йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом із питань пробації, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу із питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: транспортний засіб ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити у користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 23.02.2023 року транспортний засіб ВАЗ 21011 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя