Справа № 159/686/23
Провадження № 1-кп/159/269/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000845 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, не судимого, не одруженого, діти ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід до якого встановлено у виді тримання під вартою строком до 20.04.2023р.,-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Ковель, Волинської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрована за адресом: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , не судимої

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, запобіжний захід до якої не застосовано.

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_6 на підставі ухвали суду від 20.02.2023 р. утримується під вартою, строком до 20.04.2023 р.

Завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу не можливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Прокурор просив призначити справу до судового розгляду, крім того заявив клопотання про продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від суду для уникнення покарання. Також обвинувачений перебуваючи на волі може здійснювати незаконний вплив на свідків. Тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належного виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків не може запобігти наведеним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказав, що обвинувачений має на меті укласти угоду про визнання винуватості тому просив застосувати до обвинуваченого домашній арешт, крім того не заперечує проти призначення справи до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_5 підтримав доводи захисника ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що підтримує доводи своїх захисників.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_8 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, дійшов висновку про таке.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки поняття «обґрунтована підозра» у національному законодавстві не визначене, то, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд має враховувати позицію Європейського Суду з прав людини, відображену у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (пункті 175) відповідно до якого «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Кущ проти України», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Як вбачається з обвинувального акту, формулювання обвинувачення містить інформацію, що вказує на те, що обвинувачений дійсно при встановлених досудовим слідством обставинах міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Таким чином зважаючи на те, що на даний час кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, беручи до уваги обставини за якими пред`явлено обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, а саме те, що він хоча і не є судимою особою, проте будучи викритий у вчинені тяжкого злочину проти власності за який в подальшому був засуджений, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового тяжкого умисного злочину пов`язаного із збагаченням за рахунок збуту наркотичних засобів, не працює, джерел доходу не має, що вказує на високий ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, також він неодружений, отже у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, які б стримували його від втечі з метою уникнення правосуддя. Тому існує високий ризик ухилення обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Крім того, на теперішній час обвинувачений утримується під вартою, відомостей що за станом здоров`я він не може утримуватись під вартою суду не надано. Також прокурором доведено ризик впливу на свідків. Перебуваючи на волі обвинувачений може здійснити незаконний на них вплив, оскільки вони ще не допитані судом. Запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе забезпечити такий вплив, оскільки він за своєю суттю, не може виключити такий вплив у тому числі за допомогою телекомунікаційних мереж. Отже за таких підстав запобіжний захід у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку. Особи які б могли поручитися за обвинуваченого відсутні.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у тяжкому злочині, вже перебуває під вартою, суд вважає необхідним продовжити до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Разом із тим суд враховує позицію ЄСПЛ викладену у Рішенні Клеутін проти України від 23.06.2016р., та аналогічних Строган проти України та Ігнатов проти України, де зазначено, що триваюче тримання обвинуваченого під вартою, без розгляду питання застосування альтернативних запобіжних заходів є порушенням ч.3 ст.5 Конвенції.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та з урахуванням ризику втечі суд вважає достатнім визначити розмір застави в розмирі 99240 грн..

Доводи сторони захисту висновків суду не спростовують, оскільки неповнолітні діти проживають окремо від обвинуваченого, він не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, доказів утримання дітей обвинуваченим суду не представлено, таким чином за відсутності джерел доходу у суду наявний сумнів, щодо обставин перебування на утриманні обвинуваченого дітей, тому клопотання сторони захисту, щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Крім того, під час підготовчого судового засідання вирішено, що дане кримінальне провадження підлягає розгляду у Ковельському міськрайонному суді Волинської області, судовий розгляд буде здійснюватися у відкритому судовому засіданні, підстав для повернення обвинувального акту не вбачається, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, клопотань про затвердження угоди не надходило, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Керуючись ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 314, 315, 317 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст. 307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Маневицька виправна колонія (№42)» строком на 60 днів, тобто до 10.06.2023 року, включно.

Особами, визначеними ч. 2 ст.182 КПК України, у будь-який момент, може бути внесена застава в розмірі 99240 грн., з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомити суд про адресу фактичного проживання, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду, утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

В задоволенні клопотання сторони захисту ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст. 307 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України призначити до розгляду на 17.04.2023 року о 08:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області розташованого за адресом: вул. Незалежності,15, м. Ковель, Волинська область.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово, з викликом у судове засідання обвинувачених, прокурора, захисників.

На ухвалу в частині запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1

Копію ухвали отримав негайно після оголошення ______________ ОСОБА_6 .