Ухвала

Іменем України

27 грудня 2022року

м. Київ

справа № 140/281/18

провадження № 51-5569 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7

встановив:

За вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, за пунктами 6, 9, 12 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

Відповідно до частини 4 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року, більш суворим ОСОБА_6 остаточно призначено

покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна та зараховано в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 червня 2018 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_6 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 вересня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, цим вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за частиною 4 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, за пунктами 6, 9, 12 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_5 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 вересня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також, зазначеним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , засуджено за частиною 4 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна, за пунктами 6, 9, 12 частини 2 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_7 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 28 вересня 2017 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат і речових доказів.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 21 вересня 2021 року вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змінено в частині

застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна та визначення початку строку відбування покарання.

Постановлено скасувати цей вирок в частині конфіскації в дохід держави речового доказу, а саме автомобіля ВАЗ 21099 (д.н.з. НОМЕР_1 ).

Також, постановлено зазначити в резолютивній частині вироку про застосування додаткового покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у виді конфіскації всього майна, яке є власністю засуджених.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Скасовано арешт на речовий доказ, а саме автомобіль ВАЗ 21099 (д.н.з. НОМЕР_1 ), накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року, який зберігається на майданчику Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області та знаходився у володінні ОСОБА_5 , і повернуто вказаний автомобіль його власнику - ОСОБА_8 .

В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 , а вирок місцевого суду в частині питання щодо речових доказів, а саме грошових коштів - 4 купюри номіналом по 1 долару США, 18 купюр номіналом по 500 грн, 9 купюр - по 200 грн. 1 купюра - 100 грн. 4 купюри - 50 грн, два ланцюжка та 2 хрестика із жовтого металу, вилучені 28 вересня 2017 року під час огляду автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , та які передані на зберігання до уповноваженого банку АТ «Укргазбанк» відділення №220/01 про конфіскацію в дохід держави - залишено без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується з постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної

інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотрималась.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, при цьому наводить доводи, що вироком місцевого суду майно, яке належить їй, конфісковано у дохід держави. При цьому скаржниця зазначає, що суди неправильно прийняли рішення про конфіскацію належного їй майна без посилань на підстави для скасування або зміни судових рішень.

Тобто, ОСОБА_4 не звернула уваги, що відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є :

- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону

- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність

- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, зміст касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться до вільних показань у кримінальному провадженні щодо права на зазначене майно та неправомірність прийнятих рішень.

Крім того, ОСОБА_4 , вказуючи на незаконність вироку суду, просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду чим допустила неузгодженість своєї позиції.

Разом із цим, відповідно до змісту статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження,

- змінити судове рішення.

Таким чином, недодержання ОСОБА_4 вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 17 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 листопада 2022 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3