Справа № 158/187/23
Провадження № 1-кп/0158/44/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000276 від 13.10.2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Метельне, Луцького району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, перебуваючого на посаді сержанта з матеріального забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 09.09.2021 року за № 339-ОС був призначений на посаду Майстер-сержанта матеріального забезпечення відділу прикордонної служби ,,Рівне-аеропорт.

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, майстер-сержант ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Згідно ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Обвинувачений ОСОБА_5 , 12.10.2022 року, о 12 год., перебуваючи на автодорозі по вулиці Шевченка в смт. Олика Луцького району, Волинської області, під час конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, реалізовуючи свій протиправний умисел, наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки у ділянку обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: синця навколо лівого ока з саднами на нижній повіці лівого ока, синців на лівій вушній раковині з поширенням на ліву передвушну ділянку, в ділянці правого колінного суглобу, які за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наніс удари потерпілому ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 немає, щодо призначення міри покарання просив суворо не карати.

З урахуванням того, що фактичні обставини справи учасниками процесу не оспорюються і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, заслухавши думку учасників процесу, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини справи доведеними наявними у справі доказами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що своїми умисними діями, котрі виразилися у нанесенні легких тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинення кримінального правопорушення (проступку), суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проходження служби, його відношення до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Беручи до уваги зазначені обставини, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе з призначенням покарання за санкцією статті у виді штрафу.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по справі:

- відео файл «WhatsApp Video 2022-10-13 at 12.15.49», який знаходиться на оптичному компакт-диску «Verbatim DVD-R 4/7 Gb» - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1