ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/10907/22-к по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Перемога Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утримані двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

24.05.2022, приблизно о 13 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.4, горизонтальна розмітка 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

- п.1.3 «дорожньої розмітки поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху;

- п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п.10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.»

Розмітка 1.3 «поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами. Лінію перетинати забороняється».

Порушення виразились в тому, що 24.05.2022, приблизно о 13 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. М`ясоїдівська в правій смузі руху, зі сторони вул. Богдана Хмельницького в напрямку вул. Болгарська, поблизу буд. №45, по вул. М`ясоїдівська в Малиновському районі м. Одеси, за кермом транспортного засобу уважним не був, діючи необережно, проявивши злочинну самовпевненість, перед початком повороту ліворуч, розпочав маневр повороту, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «BMW R1250GS ADVENTURE», реєстраційнийномер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався в лівій смузі попутного напрямку руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо суглобового перелому нижньої третини лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому кісток тазу (обох сідничних кісток, нижніх гілок лобкових кісток та верхньої гілки правої лобкової кістки з задовільним стоянням уламків), які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно з п. п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, при викладених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілим ОСОБА_6 , який визнаний цивільним позивачем, був заявлений цивільний позов, за яким він просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь 393 034, 86 гривень матеріальної шкоди та суму у розмірі 100 000 гривень у якості компенсації моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 суму позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди визнав частково, вважаючи, що сума позовних вимог є занадто завищеною.

В обґрунтування позовних вимог в частині необхідності стягнення матеріальної шкоди цивільний позивач ОСОБА_6 вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Доказами здійснення позивачем витрат на лікування у розмірі 8 770, 02 грн є копії платіжних документів.

Крім того, обвинувачений допустив порушення вимог Правил Дорожнього руху, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження належного позивачу транспортного засобу мотоциклу марки «BMW R1250GS ADVENTURE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 306/08-22 від 04.08.2022 року зробленого ФОП ОСОБА_11 (РОНКПП НОМЕР_3 ) сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 38/21 від 22.01.2021 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ становить 384 264, 84 грн.

Одночасно з заподіянням матеріальної шкоди, цивільному позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом та ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна.

Розглядаючи цивільний позов у кримінальному провадженні суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З урахуванням викладеного, встановивши вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, суд вважає, що майнова шкода була завдана позивачу з вини ОСОБА_5 , який на час вчинення ДТП на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто відповідно до ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, є належним відповідачем.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно до положень ст.75 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з норми ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження його позовних вимог, суд вважає, що ці докази доводять обґрунтованість вимог лише частково.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суми витрат, які пов`язані з лікуванням ОСОБА_6 у розмірі 8 770, 02 грн, оскільки ці вимоги повністю визнав цивільний відповідач та вони підтверджені наданими до суду доказами.

Суд також погоджується з тим, що настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді пошкодження належного позивачу транспортного засобу мотоциклу марки «BMW R1250GS ADVENTURE» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 сталося з вини відповідача. Сума збитку, заподіяного відповідачу підтверджена висновком вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 306/08-22 від 04.08.2022 року зробленого ФОП ОСОБА_11 (РОНКПП НОМЕР_3 ) сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 38/21 від 22.01.2021 року. Приймаючи зазначений висновок у якості доказу цивільного позову, суд враховує, що цивільним відповідачем не надано в суді будь яких даних, які б спростовували цей висновок, чи свідчили про його неналежність чи недопустимість.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і понесеною позивачем моральною шкодою, суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, відповідно до яких, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав.

У відповідність до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.

Підстави позову і вина відповідача у заподіянні моральної шкоди злочинними діями встановлена судом.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди тому, приймаючи до уваги ці фактори вважає, що вимоги ОСОБА_6 в цієї частині цивільного позову підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю у сумі 393 034, 86 гривень, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у сумі 80 000 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, суд керується положеннями ст. 124 КПК України, згідно яких у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення та часткове добровільне відшкодування потерпілому шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що на утриманні обвинуваченого перебувають дві неповнолітні особи, що до кримінальної відповідальності він притягується вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до нього покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією ст. 286 ч.1 КК України.

При цьому, суд вважає за необхідне призначати ОСОБА_5 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в зв`язку із тим, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_5 внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму в розмірі 393 034, 86 гривень у якості компенсації за заподіяну матеріальну шкоду, суму в розмірі 80 000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 13 213 гривні 90 копійок.

Арешт, накладений на речові докази: автомобіль марки «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; мотоцикл марки «BMW R1250GS ADVENTURE» реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати, речові докази повернути за належністю власникам або за їх дорученням іншим особам.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1