Єдиний унікальний номер 722/1536/22
Номер провадження 1-в/722/192/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Сокиряни Чернівецької областіклопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала клопотання засдуженого та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, вказуючи, що поведінка і відношення до праці засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання не були сумлінними, він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого вказуючи, що засуджений ОСОБА_5 за весь період перебування в різних установах виконання покарань не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Заступник голови спостережної комісії Дністровської РДА ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести його розгляд без його присутності.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: 06.12.1995 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст. ст. 229-6 ч.1 (в редакції 1960 року) КК України та призначено покарання у виді виправних робіт строком 1 рік; 22.10.2001 року вироком Слов`янського міського суду Донецької області за ст.229-6 ч.1, ст.45 (в редакції 1960 року) КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 25.11.2015 року вироком Краматорського міського суду Донецької області за ст.ст.310 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1, 75, 76 (в редакції 2001 року) КК України та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Вироком апеляційного суду Донецької області від 10.03.2016 року вирок в частині покарання скасовано, вважати засудженого за ст.ст.309 ч.2, 310 ч.1, 70 ч.1 КК України до 2-х роки позбавлення волі; засудженого вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19.05.2021 року за ст. ст. 309 ч.1, 310 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1, 72 КК України та призначено покарання у виді 3-х років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислюється з моменту взяття варту, тобто з 26.06.2020 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 26.07.2023 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 8 місяців 10 дні.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 26.06.2020 року. З 27.06.2020 року утримувався в декількох державних установах виконання покарань Донецької області. Під час перебування в даних установах характеризувався посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.
З 06.09.2021 року відбував міру кримінального покарання в державній установі «Торецька виправна колонія (№2)» Донецької області. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. В одному випадку заохочувався.
З 10.04.2022 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)». По прибуттю до установи та по даний час до будь-яких оплачуваних робіт не залучається, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. За період перебування в установі стягнень не має, в одному випадку заохочений. По відношенню до персоналу установи намагається бути тактовний. У відношенні до інших засуджених вживчивий, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує, взаємовідносини із рідними добрі. Згідно вироку суду має судові витрати, однак виконавчі листи в установі відсутні. Вину у скоєному злочині визнав.
На засіданнях комісій державних установ «Торецька виправна колонія (№2)» та «Сокирянська виправна колонія (№67)» розглядались питання щодо застосування до засудженого заохочувальних норм законодавства. За результатами розгляду були прийняті слідуючі рішення:
- 28.09.2021 року - відмовлено у застосуванні ст.101 КВК України, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення.
- 25.01.2022 року - відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення.
- 28.07.2022 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі яка не довела свого виправлення.
Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_5 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.
Судом встановлено, що згідно довідки виданої інженером з організації та нормування праці ДУ «Сокирянська ВК (№67)» ОСОБА_8 від 20.10.2022 року за №526-22, зазначено, що з травня по вересень 2022 року ОСОБА_5 не працював тобто засуджений ОСОБА_5 до будь-яких оплачуваних робіт не залучався.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 надав наяснення стостовно його не працевлаштування, оскільки він хворіє та має захворювання судин нижніх кінцівок і не може працювати на виробництві колонії, в зв`язку з цим, він звертався в усній формі до персоналу установи з приводу його раціонального працевлаштування.

Згідно довідки №508 медичної частини філії ДУ "Центр охорони здоров`я" ДКВС України у Чернівецькій області від 20.10.2022 року, зазначено, що ОСОБА_5 встановлено діагноз: післятромбофлебиточна хвороба судин нижніх кінцівок. На даний час стан здоров`я засудженого задовільний.

Крім цього, в судовому засіданні представник колонії ОСОБА_4 пояснив, що засуджений ОСОБА_5 в письмовій формі не звертався до персоналу установи з метою його працевлаштування, засудженому було запропоновано декілька варіантів робіт, однак останній відмовився.

За таких обставин, суд не бере до уваги доводи засудженого щодо його не працевлаштування в зв`язку з хворобою, оскільки в матеріалах особової справи відсутні будь-які письмові клопотання щодо його працевлаштування. Крім цього, згідно довідки виданої завідувачем медичної частини даної установи, вказано, що на даний час стан здоров`я засудженого задовільний.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує під контролем, не завжди робить для себе відповідні висновки. Подав заяви та приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» і «Фізкультура і спорт».

Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем та не завжди робить для себе відповідні висновки. За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.
В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_5 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: