Подільський районний суд міста Києва
Справа № 945/129/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду кримінального провадження №0000010 відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 23.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, клопотання прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями, про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на обґрунтованість обвинувачення у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на те, що санкція ч.4 ст. 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, тобто в силу положень ст. 12 КК України таке правопорушення є особливо тяжким злочином, а також на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав.
Обвинувачені та їх захисники просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків на які він посилається, також звертали увагу суду на те, що обвинувачена ОСОБА_8 хворіє рядом хронічних захворювань, їй потрібно продовжувати лікування та огляди у лікаря, а також те, що в звязку із діагностуванням у неї хвороби Паркінсона їй потрібно в майбутньому здійснювати щоденно велику кількість піших прогулянок, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник окремо звертали увагу суду, що застосування щодо ОСОБА_7 такого виду запобіжного заходу призведе до припинення здійснення ним волонтерської діяльності, оскільки він є керівником Благодійної організації «Благодійний фонд Олексія Оскера» і заборона йому залишати житло призведе до того, що він не зможе здійснювати заплановану ним діяльність по наданню гуманітарної допомоги військовим та іншим потребуючим цього особам, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник також просили відмовити у задоволенні клопотання додатково зазначаючи, що семе ОСОБА_9 здійнює опіку над своєю хворою бабусею, яка страждає на цукровий діабет і проживає за адресою, відмінною від місця його проживання.
Заслухавши доводи та обґрунтування сторін обвинувачення та захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби та такий запобіжний захід може бути застосований щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .
Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачуються обвинувачені передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, з огляду на що суд вважає наявним ризик того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності.
Також суд вважає, що існує ризик впливу на інших учасників процесу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного з ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на вищенаведені обставини, оцінивши доводи сторін обвинувачення та захисту в їх сукупності, враховуючи відомості, що характеризують обвинувачених, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. щоденно, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку суду, зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити їх належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покладає на обвинувачених певні обов`язки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196 - 197, 309 310, 311, 315 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. щоденно, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинувачених наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, в тому числі з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.
Строк дії ухвали та обов`язків визначити строком на 60 днів, тобто до 04.02.2023 року включно.
Копію даної ухвали передати для виконання органам Національної поліції за місцем проживання обвинувачених, за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.
Повний тексту ухвали складено та підписано 09.12.2022 року.

Суддя ОСОБА_15