Номер провадження: 11-сс/813/136/23
Справа № 495/8818/22, 1-кс/495/2675/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001292, внесеного до ЄРДР 05.11.2022 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_7 , до 06 лютого 2023 року включно.

Визначено розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 100 000 гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним, інкримінованих кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу, які не зменшилися та продовжують існувати. У свою чергу, підозрюваний має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, тому, з урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним визнати розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що суперечить нормам процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187 та ч.1 ст.263 КК України, а тому тяжкість вчиненого ним правопорушення нівелює підстави для визначення застави. Натомість, визначена слідчим суддею застава не здатна у повному обсязі унеможливити настання встановлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, надасть змогу підозрюваному негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Просить суд ухвалу слідчого судді змінити та виключити з резолютивної частини ухвали посилання на визначення застави відносно ОСОБА_7 у розмір 100000 грн.

Позиції учасників судового розгляду.

Від прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Сторона захисту належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття не повідомила, з клопотанням про відкладання не зверталася.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 401 КПК України підозрюваний підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

У той же час, апеляційний суд звертає увагу на те, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 06.02.2023 року, а 20 лютого 2023 року до Татарбунарського районного суду Одеської області з Білгород-Дністровської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України (справа № 515/256/23, провадження № 1-кп/515/485/23).

На підставі зазначено та з урахуванням того, що апеляційний суд вжив всіх можливих заходів для виклику підозрюваного, колегія суддів, враховуючи скорочені строки розгляду справи, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Апеляційним судом було встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0001292, внесеного до ЄРДР 05.11.2022 року, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 07.11.2022 року було задоволено клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_8 , та застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 03.01.2023 року, включно, без можливості внесення застави.

Колегія суддів звертає увагу, що при вирішення питання про визначення розміру застави при застосовані запобіжного заходу, слідчий суддя вважав за необхідне скористатись правом, визначеним ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , вчинено з застосуванням насильства, а тому застосував запобіжний захід без визначення відповідного розміру застави.

27.12.2022 року керівником Білгород-Дністровської окружної прокуратури продовжено строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 3-х місяців (до 06.02.2023).

Після чого, 28.12.2022 року слідчий відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 звернувся з клопотання про продовження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , без визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Матеріалами провадження встановлено, що прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У свою чергу, відповідно до вимог ст.199 КПК України розгляду підлягає клопотання тільки в межах продовження строку тримання особи під вартою, натомість, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 КПК України встановив наявність всіх обставин, передбачених даною частиною статті, однак частково задовольнив клопотання слідчого та визначив розмір застави при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що не відповідає вимогам ст.183 та ст.199 КПК України.

Отже, визначаючи розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя не дотримався вимог процесуального закону, оскільки фактично вийшов за межі клопотання слідчого, який звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, та не врахував те, що при застосуванні запобіжного заходу (ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 07.11.2022 року) слідчим суддею невизначено розмір застави, на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді про необхідність визначення розміру застави в межах розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства, а тому ухвалу слідчого судді не можна вважати повністю законною та обґрунтованою.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді змінити та виключити з резолютивної частини ухвали посилання на визначення розміру застави.

Таке формулювання апеляційних вимог за змістом не відповідає положенням ч. 3 ст. 407 КПК України, що позбавляє апеляційний суд прийняти одне із рішень, передбачених зазначеною статтею.

У той же час, колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду апеляційної скарги, за клопотанням прокурора ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 лютого 2023 року (справа № 495/8818/22, провадження 1-кс/495/319/2023) продовжено строк дії обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , встановлених відповідно до оскарженої ухвали слідчого судді.

Крім того, 20 лютого 2023 року до Татарбунарського районного суду Одеської області було скеровано обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.187 КК України; ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Керуючись статями 24, 177, 183, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргупрокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч. 1 ст. 263 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001292, внесеному до ЄРДР 05.11.2022 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3