1Справа № 335/4113/22 1-кп/335/316/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000166 від 09.04.2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2023 року обвинуваченого ОСОБА_5 було оголошено у розшук, надано дозвіл на його затримання, кримінальне провадження зупинено. У зв`язку із встановленням місцезнаходження обвинуваченого та доставкою його до суду, ухвалою суду від 24.03.2023 року кримінальне провадження відновлено, призначено підготовче засідання.

У підготовчому судовому засіданні суд перейшов до вирішення раніше поданого прокурором клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та наполягав на його задоволенні. В обгрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вірогідність переховування від суду обвинуваченого, який тривалий час не з`являвся у судові засідання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук, а також незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, з огляду на вищезазначені обставини.

Захисник у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим, посилаючись на недоведеність ризиків, про які зазначив прокурор. Вважає, що більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити належну поведінку обвинуваченого, який не має наміру ухилятися від суду.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Судом в ході розгляду клопотання прокурора не встановлено обставин, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, про яку йому було повідомлено на стадії досудового розслідування. Крім того, у даному кримінальному провадженні триває підготовче засідання.

Європейський суд з прав людини наголошує, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним в сенсі пункту 1 статті 5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин (рішення у справах „Нештак проти Словаччини та „Хайредінов проти України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

В ході розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 протягом тривалого часу у судові засідання не з`являвся, поважність причини неявки суду не повідомляв, у зв`язку із чим ухвалою суду від 15.03.2023 року був оголошений у розшук, судом надано дозвіл на його затримання.

23.03.2023 року о 15-00 годині ОСОБА_5 був затриманий на підставі ухвали суду від 15.03.2023 року.

Доводи сторони захисту щодо відсутності у обвинуваченого наміру ухилятися від суду, а також щодо недоведеності ризиків, про які зазначає прокурор, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Жодних обгрунтованих даних на підтвердження поважності неявки обвинуваченого у судові засідання стороною захисту не наведено.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, дані про його особу, ту обставину, що обвинувачений має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше не неодноразово засуджений. Також суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, його вік, ступінь міцності його соціальних зв`язків.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , та передбачений Законом вид покарання за його вчинення, в тому числі, у вигляді позбавлення волі, а також з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який неодноразово ухилявся від суду, суд вважає повністю підтвердженими ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні прокурора та не спростовано стороною захисту.

Встановлені в ході розгляду клопотання обставини у сукупності дають підстави для висновку про неможливість обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж той, про який прокурором заявлено клопотання.

Стороною захисту в ході розгляду даного клопотання не надано достатньо доводів про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 буде достатнім для запобігання встановлених ризикам, про які зазначено у клопотанні прокурора.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом не встановлено та стороною захисту не наведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, суд приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого під час судового розгляду може бути забезпечена належним чином шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а інший більш м`який запобіжний захід не здатен ефективно попередити його спроби ухилитися суду.

З огляду на наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, та вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, суд враховує характер та обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , предмет посягання, ступінь небезпеки кримінального правопорушення для суспільства, а також соціальний і майновий стан обвинуваченого.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2023 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2 684,00 гривні, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинувачем покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 26 840 гривень. Внесення застави в такому розмірі суд вважає достатнім для гарантування належної поведінки обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків, та судом не встановлено обставин щодо непомірності її розміру для обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати на виклик суду; не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 23.03.2023 року, та відповідно до ст. 197 КПК України, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 21.05.2023 року включно.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 369-372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 21.05.2023 року, який обчислювати з 23.03.2023 року.

Встановити заставу 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України строком до 21.05.2023 року, а саме:

- прибувати на виклик суду;

- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1