ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/657/22 Справа № 701/1339/19 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 07 січня 2023 року, включно. Одночасно з продовженням даного запобіжного заходу визначено можливість внесення застави у раніше визначеному розмірі: 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн.. Порядок та наслідки внесення застави були визначені судом в попередніх ухвалах суду. Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід та у зменшенні розміру застави,

в с т а н о в и л а :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000227 від 08.08.2019, та №0000233 від 18.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.206-2, ч.3 ст.358, ч.2 ст.366 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ризики, що передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволене. Продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб, тобто до 07 січня 2023 року, включно. Одночасно з продовженням даного запобіжного заходу визначено можливість внесення застави у раніше визначеному розмірі: 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн.. Порядок та наслідки внесення застави були визначені судом в попередніх ухвалах суду.

Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід та у зменшенні розміру застави,

Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив: поновити пропущений із поважних причин строк на оскарження ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 08.11.2022 року; скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08.11.2022 року у справі № 701/1339/19, якою задоволено усне клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора; застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_8 зазначив про те, що 08 травня 2021 року суддею Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 постановлено ухвалу у справі № 701/1339/19, якою задоволено усне клопотання прокурора про продовження тримання під вартою ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України.

Цією ж ухвалою, на виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, визначено розмір застави в сумі 2 017 050,00 (два мільйона сімнадцять тисяч п`ятдесят ) гривень.

На думку захисника, оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою з огляду на наступне.

Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Стаття 59 Конституції України передбачає, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках передбаченим законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Стаття 20 «Забезпечення права на захист» КПК України частиною першою надає право підозрюваному, обвинуваченому, виправданому, засудженому право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надані усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника.

У даному випадку під час судового засідання ОСОБА_7 суду надав договір про надання правничої допомоги від 07.11.2022. Тобто повідомив суд про наявність захисника у нього, адвоката за договором та заявив клопотання про залучення для його захисту адвоката ОСОБА_8 .. Суд проігнорував вимоги частини другої статті 20 КПК України та не забезпечив правом ОСОБА_7 на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним захисника.

Крім того, суд за наявними телефонами захисника, вказаними у договорі, не зв`язався з ним та не запросив його до участі у судовому засіданні чи безпосередньо чи скориставшись системою Електронного суду. Тільки після судового засідання захиснику зателефонувала секретар та повідомила про час та дату наступного засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурором під час судового засідання було заявлено усне клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на наявність ризиків на наступний час, яке не було підкріплено письмовими чи іншими документами.

Призначений захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні, як мені відомо, наголосив, що йому не відомо у вчиненні якого кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_7 , та після виступу самого ОСОБА_7 підтримав його. Тобто захисник ОСОБА_10 , якби мав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою з додатками, то мав би нагоду вивчити надані документи та підготувати виступ із запереченнями, узгодженими з ОСОБА_7 ..

Отже, на думку захисника, ухвала Черкаського районного суду Черкаської області має бути скасована на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, оскільки допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушене право на захист.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 392 КПК України під час судового розгляду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду про застосування або зміну та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08.11.2022 захисник отримав 23.11.2022 електронною поштою.

Пунктом 2 частини 3 ст. 395 КПК України передбачено що якщо ухвала суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Стосовно п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України строк подачі апеляційної скарги на ухвалу суду під час судового провадження судом першої інстанції - протягом п`яти днів.

З урахуванням вимог статті 395 КПК України строк подачі апеляційної скарги у апелянта спливає 28.11.2022 року.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали провадження в межах перегляду апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором є дійсними та триваючими, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою суттєво не зменшились і це давало місцевому суду достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, буде продовжувати злочинну діяльність, впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані у суді, буде переховуватись від суду; ризики, які були наявні при застосуванні даного виду запобіжного заходу обвинуваченому не відпали; та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який, як того просить апелянт.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду, також вважає, що місцевий суд вірно та обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих злочинів, в т.ч. тяжкого злочину, а також те, що ОСОБА_7 вважається не судимим в силу вимог ст.89 КК України, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.305, ч.1 ст.309, ст.70 КК України; не має стійких соціальних зв`язків, а саме: не працюючий, утриманців не має, не має зареєстрованого місця проживання.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 ухилявся від явки до органу досудового розслідування і перебував у розшуку згідно постанови слідчого від 13.06.2019.

Також, ОСОБА_7 порушив покладений на нього обов`язок, визначений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси про обрання запобіжного заходу від 16.10.2019, а саме без повідомлення слідчого та прокурора поїхав до м.Жашків Черкаської області.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що незважаючи на те, що в період перебування під вартою ОСОБА_7 одружився із ОСОБА_11 , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб від 07.05.2021 та, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений зможе проживати у квартирі своєї тещі ОСОБА_12 в м. Кременчук Полтавської області, врахувавши дані обставини в сукупності з іншими обставинами та ризиками, місцевий суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що ці обставини не свідчать на наявність стійких міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, враховуючи наявні ризики.

Також, на переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов також вірного та обґрунтованого висновку про те, що доводи обвинуваченого щодо наявності у ОСОБА_7 на утриманні трьох неповнолітніх дітей суд оцінив критично, оскільки з матеріалів справи вбачається, що троє неповнолітніх дітей ОСОБА_13 , 2008 р.н., ОСОБА_14 , 2012 р.н., ОСОБА_15 , 2016 р.н., є дітьми ОСОБА_11 від попереднього шлюбу і на даний час у судовому порядку вирішується питання про стягнення з батька дітей ОСОБА_16 аліментів на користь ОСОБА_11 ..

Тому місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого на час прийняття рішення був доцільним та необхідним. Суд обґрунтовано вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Такі висновки зробив і суд апеляційної інстанції під час неодноразового розгляду апеляційних скарг на попередні ухвали Черкаського районного суду у даній справі щодо запобіжного заходу, і з цим висновком також погоджується теперішня колегія суддів.

Враховуючи, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 був обраний з можливістю внесення застави, тому при продовженні даного запобіжного заходу судом також визначена можливість внесення застави у раніше визначеному розмірі: 1050 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2017050 грн.. Вказаний розмір застави був достатньо обґрунтований в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 02.12.2019р., тобто під час обрання застави у вказаному розмірі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що є достатні підстави вважати, що з моменту обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, зокрема, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим тяжкого, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема того: що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та перешкоджати встановленню істини у справі.

На значну ймовірність таких ризиків вказує те, що обвинувачений не працює, не має міцних соціальних зв`язків та вчинив тяжкий злочин.

Крім того, як в судовому засіданні судом першої інстанції так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, є безпідставними доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 07 січня 2023 року, включно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: