1Справа № 335/291/23 1-кп/335/440/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 25 жовтня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого повну середньо освіту, вдівця, не маючого на утриманні будь-яких осіб, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.02.2022 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 06 січня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 25.10.2022 приблизно о 14годині 20 хвилин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95- ВР від 15.02.1995, знаходячись в парку «Алея слави» в м. Запоріжжя, знайшов на землі зіп-пакет з невідомою речовиною в середині, усвідомлюючи, що даний згорток містить в собі психотропну речовину, а також спосіб її передачі та фасування, ОСОБА_4 , підняв його з землі, тим самим придбав психотропну речовину , обіг якої заборонено - PVP, та поклав зіп-пакет під обкладинку паспорта громадянина України, який знаходився в чорній сумці через плече, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину, направився в напрямку проїзної частини по пр. Соборному в м. Запоріжжя, але одразу був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 15 години 00 хвилин до 15 години 25 хвилин вказаного дня, у останнього, вилучено полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною світло-фіолетового кольору, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-22/13064-НЗПРАП від 02.11.2022, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої в перерахунку на основу складає 0,4214 г.

«PVP» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України), а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

06.01.2023 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною та істинною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки укладення такої угоди та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, що є нетяжким злочином.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, не працює, але має тимчасові заробітки від робіт за наймом, не має на утриманні будь-яких осіб, має зареєстроване місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, шкоди його діями нікому не заподіяно.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - не встановлено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджений вироком Ленінського районного судум. Запоріжжя від 22.02.2022 року до 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

ОСОБА_4 скоїв дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, а відтак суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання, виходячи із наступного.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК України.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного суду України № 8 від 12.06.2009 року, зазначено, що у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Таким чином, на підставі ст. ст. 71, 72 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2022 рокута вироку по даному провадженню шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком слід визначити остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Отже, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судову хімічну експертизу та складено відповідну довідку про витрати на її проведення, тому суд вважає, що органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 755,12 грн., які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 січня 2023 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000573 від 25 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням положень п.п б) п. 1 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 лютого 2022 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного його затримання на виконання даного вироку після набрання ним законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат в розмірі 755 гривень, 12 копійок.

Речові докази:

- один спеціальний пакет № 3796837, в якому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4214 г, в перерахунку на основу, що зберігається в камері схову ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1