Справа № 146/243/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 23 грудня 2022 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівка Томашпільського району Вінницької області українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником АТО особою з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи не є, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
31.08.2021 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
17 грудня 2021 року ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки металобрухту пішов до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить покійному ОСОБА_6 , та яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 .
Перебуваючи біля зазначеного домогосподарства ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом відкриття вхідних воріт, проник на територію зазначеного домогосподарства.
Перебуваючи на території подвір`я вказаного домогосподарства ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном пішов до приміщення літньої кухні та шляхом ривка відкрив вхідні двері, після чого зайшов у зазначене приміщення, де ОСОБА_4 витягнув із дров`яної печі алюмінієвий казан ємністю 100 л який на праві власності належить ОСОБА_7 .
У подальшому ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, обернувши його на свою користь.
Вартість алюмінієвого казана об`ємом 100 л становить 3000 грн.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3000,00 грн.
Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 21 грудня 2021 року, ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки металобрухту пішов до вищевказаного домогосподарства яке на праві власності належить покійному ОСОБА_6 , та яке перебуває у користуванні ОСОБА_7 .
Перебуваючи на території подвір`я вказаного домогосподарства ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном, зайшов до огороженого піднавісу, вхід до якого здійснюється через відкриття металевої хвіртки, де ОСОБА_4 з допомогою ріжкового ключа відкрутив з січкарні та млина, два електродвигуни, які на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме два однакові трьохфазно асинхронні електродвигуни типу 4АМА90L2ер, потужністю 4 кВт, з частотою обертання -2840 об/хв, 1984 року випуску.
В подальшому ОСОБА_4 таємно викрав із зазначеного піднавісу вищезазначені електродвигуни, після чого з місця події зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь.
Вартість трьохфазного асинхронного електродвигуна типу 4АМА90L2ер, потужністю 4 кВт, з частотою обертання 2840 об/хв, 1984 року випуску становить 2160,00 грн. кожен.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4320,00 грн.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись, його допитом та характеризуючими матеріалами.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого та характеризуючими даними.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що через відкриту хвіртку зайшов на територію домогосподарства потерпілої ОСОБА_7 , де викрав із літньої кухні казан та з піднавісу два електродвигуни, які здав на металолом, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. В скоєному щиро розкаявся.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі.
Дії ОСОБА_4 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
Відповідно до ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта-як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) кримінального кодексу, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Тому, враховуючи зміст ст. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначені покарання дії ОСОБА_4 мають бути кваліфіковані за . 3 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинене повторно.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, ОСОБА_4 відсутні.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченим покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Також суд враховує вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2022 року яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання -за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі;-за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 роки.
Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності на диспансерному психіатричному та на наркологічному обліку не перебуває, компроментуючі матеріали відсутні, вину визнав, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та одночасно звільнити його від покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів суспільства.
Оскільки кримінальне правопорушення в якому засуджується ОСОБА_4 вчинене ним до засудження його вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 14.04.2022 року, тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17 кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.
Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.
Відповідно до довідки про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні № 0000125 до висновку експерта № 221/22-21 від 20 січня 2022 року вартість проведення товарознавчого дослідження становить 343,22 грн, та № 224/22-21 від 20 січня 2022 року вартість проведення товарознавчого дослідження становить 171,61 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.
Питання про речові докази слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2022 року, більш суворим, призначеного за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю три роки.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 514,83 грн (п`ятсот чотирнадцять гривень 83 копійки).
Зняти арешт з майна, який було накладено ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 січня 2022 року, а саме з: двох однакових трьохфазно асинхронних електродвигунів типу 4АМА90L2ер, потужністю 4 кВт, з частотою обертання -2840 об/хв, 1984 року випуску, які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, які на праві власності належать ОСОБА_7 .
Речові докази у справі, а саме: два однакові трьохфазно асинхронні електродвигуни типу 4АМА90L2ер, потужністю 4 кВт, з частотою обертання -2840 об/хв, 1984 року випуску, які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - передати за належністю власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передба чених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1