Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2913/22
номер провадження 1-кс/695/664/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша Черкаської області, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.09.2022 про закриття кримінального провадження №0000547

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в якій просить: скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.09.2022 про закриття кримінального провадження №0000547.

Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000547, внесене до ЄРДР 18.08.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, потерпілою в якому є ОСОБА_4 . 28 вересня 2022 року постановою дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Як зазначено у оспорюваній постанові про закриття кримінального провадження, підставами для закриття провадження є те, що покази потерпілої та свідків мають розбіжності з приводу вказаної події, відсутні свідки та очевидці, які б вказували на умисне нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, в даному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено. Однак, на думку скаржника, вказана постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною, та такою, що постановлена без врахування всіх обставин, які мають значення для справи, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню. Так, в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 зазначила, що саме гр. ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження, однак жодні слідчі дії на перевірку вказаних обставин здійснені не були. При цьому, дізнавач здійснив лише початкові слідчі дії, а саме викликав на допит свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Дізнавачем не враховано покази сина потерпілої та її чоловіка, які пояснювали, що ОСОБА_6 не тільки душив потерпілу, а й неодноразово бив її по обличчю. Також, дізнавачем не призначено проведення судової експертизи, з метою встановлення характеру та тяжкості тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_4 . Як зазначено у скарзі, дізнавач не вчинив та не ініціював здійснення необхідних слідчих дій, направлених на збирання належних та допустимих доказів з метою встановлення дійсних обставин злочину. Також в обгрунтування скарги зазначено, що потерпіла ОСОБА_4 постанову про закриття кримінального провадження не отримувала. В матеріалах справи відсутні будь-які докази її направлення потерплій. Про існування оскаржуваної постанови стало відомо з письмової відповіді Золотоніського РВ ГУНП Черкаської області від 03.10.2022 №8004/65-2022 на клопотання адвоката. Копію постанови про закриття кримінального провадження отримано адвокатом від дізнавача лише 05.10.2022. З огляду на наведене, заявник вважає, що дізнавач свою постанову прийняв без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки всіх доказів у їх сукупності, тому просив вказану постанову скасувати.

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_3 скаргу підтримав, посилаючись на обставини, викладені у скарзі.

Дізнавач сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки.

Відповідно до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом, а згідно ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказану скаргу у відсутність представника органу досудового розслідування в порядку ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000547, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2022, слідчий суддя зазначає про таке.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого, дізнавача має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник адвокат ОСОБА_3 стверджує, що отримав копію оскаржуваної постанови від 28.09.2022 лише 05.10.2022, після надання адвокатського запиту до Золотоніського РВ ГУНП щодо приєднання до матеріалів дізнання документів, що підтверджують повноваження адвоката. При цьому докази направлення на адресу ОСОБА_4 копії оспорюваної постанови про закриття кримінального провадження в матеріалах кримінального провадження №0000547 від 18.08.2022 відсутні.

З даною скаргою скаржник звернувся до слідчого судді, шляхом її направлення на адресу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області поштовим відправленням 11.10.2022.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаржником адвокатом ОСОБА_3 не пропущено строк, визначений ч.1 ст.303 КПК України, для подачі на розгляд слідчому судді скарги на постанову дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.09.2022 про закриття кримінального провадження №0000547.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні дізнавача сектору дізнання Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000547 за фабулою: «18 серпня 2022 року до ВПД № 1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшов висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи з якого встановлено, що 28.07.2022 близько 21 год 00 хв за адресою: с. Вишневе, Золотоніського району, Черкаської області, гр. ОСОБА_4 , 1986 року народження, невстановленою особою завдано тілесні ушкодження, які містять ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - правова кваліфікація ч.2 ст.125 КК України».

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а згідно ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, дізнавача, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Слід зазначити, що практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України, прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу, це пряма прерогатива слідчого, дізнавача, як самостійної процесуальної особи, втручання в діяльність якої заборонено.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Виходячи з даних норм закону, закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, можливе лише шляхом прийняття слідчим, дізнавачем відповідної мотивованої постанови.

Слідчий суддя відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у разі надходження відповідної скарги перевіряє законність прийнятого рішення, за наслідками розгляду якої згідно вимог ст. 307 КПК України постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000547, слідчим суддею встановлено, що перевірка обставин, на які посилалася потерпіла ОСОБА_4 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, дізнавачем проведена поверхнево, не всебічно і неповно, а саме під час досудового розслідування не з`ясовано ряд обставин, які мають суттєве значення для повного та об`єктивного розслідування.

Так, відповідно до п.2 ч. 4 ст.110 КПК України, постанова слідчого складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, дізнавач обґрунтування своє рішення тим, що: «покази потерпілої та свідків мають розбіжності з приводу вказаної події, відсутні свідки та очевидці, які б вказували на умисне нанесення тілесних ушкоджень потерпілій. Проведеними слідчими (розшуковими) діями не вдалося встановити достатню кількість доказів, які могли б підтвердити показання потерпілої, щодо спричинення їй тілесних ушкоджень. Крім того, ст. 125 КК України відноситься до категорії приватного звинувачення, з моменту вчинення правопорушення пройшов досить тривалий час, органом досудового розслідування зібрати доказову базу щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення не виявилось можливим, тому жодній особі не повідомлено про підозру».

Однак, вказана постанова не містить змісту обставин, які є підставами для її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, при цьому як стверджує скаржник, докази, на підставі яких дізнавач прийшла до викладених у постанові висновків, у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Також, у мотивувальній частині рішення дізнавача не зазначено, який із елементів складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України відсутній, та постанова не містить обґрунтування мотивів, з яких дізнавач не приймає до уваги зазначені в заяві про кримінальне правопорушення доводи заявника про завдані їй тілесні ушкодження.

Крім того, відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Між тим, доводи, на які посилається дізнавач в своїй постанові про закриття провадження є помилковими, оскільки, як свідчать матеріали кримінального провадження, попри наявність доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від 18.08.2022, відповідно до якого доручалось встановити особу, причетну до скоєння вказаного кримінального проступку та допитати її, встановити та допитати свідків та очевидців вказаного проступку, виконати інші дії, направлені на розкриття вказаного проступку, в кримінальному провадженні слідчі дії проведені не були. Протягом 2022 року слідчим було допитано лише трьох осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були свідками, однак інші особи, які могли бути очевидцями цих подій не встановлені та не допитані. Таким чином, доручення на проведення слідчих (розшукових) дій залишилось не виконаним. Крім того, 21.08.2022 дізнавачем СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи в рамках кримінального провадження №0000547, із залученням експертів Золотоніського відділення Черкаського обласного бюро СМЕ, проте дана експертиза так проведена і не була.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)

Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

При цьому слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому, дізнавачу у кримінальному провадженні на здійснення конкретних слідчих дій, оскільки останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства, дізнання (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Однак слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що дізнавач зобов`язаний провести у даному кримінальному провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, висновки не повинні ґрунтувались на припущеннях, а мають випливати з достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою доказів, які були зібрані під час досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 в частині скасування оскаржуваної постанови підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 24, 40, 40-1, 55, 56, 93, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Постанову дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 28.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000547 від 18.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повернути до Сектору дізнання Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10