Справа № 308/6058/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 (єпископа Ужгородсько-Хустської єпархіального управління владики ОСОБА_5) до Закарпатської обласної прокуратури, подану на бездіяльність прокурора та слідчого,

встановив:

17.04.2023 від адвоката ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку надійшла вищевказана скарга, в якій він та заявник ОСОБА_2 просять визнати протиправною бездіяльність прокурорів та слідчого в розслідування злочинів, скоєних умисно головою Оноківської сільської ради за ч. 2 ст. 364 КК України; зобов`язати керівника Закарпатської області визначити подальше досудове розслідування №0000032 від 16.03.2023 за ч. 2 ст. 364 КК України за Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР; зобов`язати процесуального прокурора та слідчого допитати заявника ОСОБА_4 , після чого визнати його потерпілим та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

В обґрунтування заявленого посилається на те, що 10.04.2023 потерпілий ОСОБА_2 подав клопотання №2 органу досудового розслідування, в якому вказав, що 12.03.2023 подав заяву про вчинення умисного к/п головою Оноківської сільської ради за ч. 2 ст. 364 КК України, однак керівник Закарпатської обласної прокуратури допустив порушення закону, а саме: не прийняв Єпископа та не вніс злочин до ЄРДР, а також не визначив досудове розслідування за Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР й не визнав ОСОБА_2 потерпілим тощо.

Слідчий суддя, ознайомившись зі скаргою, та доданими до такої документами, зазначає наступне.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 ПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В даному випадку на підтвердження заявлених вимог, зокрема в частині звернення до органу досудового розслідування (прим. керівника Закарпатської обласної прокуратури) з клопотанням №2, зміст якого розкрито в скарзі, адвокатом ОСОБА_3 до скарги додано клопотання №2 (в порядку вимог ст. 2020 КПК України), адресоване Генеральному прокурору України, Закарпатській обласній прокуратурі, Ужгородській окружній прокуратурі, де потерпілим вказано ОСОБА_2 , а його захисником адвоката ОСОБА_3 ; свідоцтво про право на заняття останнім адвокатської діяльністю, а також витяг з ЄРДР, зі змісту якого видно, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000032 від 16.03.2023 за ч. 2 ст. 364 КК України, заявником (потерпілим) вказано ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ).

За ч.ч. 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого . Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення . Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КПК України потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. За п. 1 ч. 3. цієї статті повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу (прим. свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги), - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.

Однак як вбачається зі змісту скарги, та документів, що до неї додані, документів, на підтвердження повноважень особи, яка подала скаргу, а саме ОСОБА_2 , адвокатом ОСОБА_3 не додано.

Вказане свідчить про те, що повноваження адвоката ОСОБА_3 , як представника потерпілого ОСОБА_2 , не підтверджені належним чином.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню адвокату ОСОБА_3 , так як його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_2 не підтверджені належним чином.

Окрім цього слідчий суддя зауважує, що ст. 303 КПК України чітко передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого,прокурора, дізнавача, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

В розглядуваній скарзі заявник оскаржує бездіяльність слідчого та прокурора в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, однак оскарженню в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає лише бездіяльність слідчого (прокурора) у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Зі змісту скарги неможливо встановити, яку саме бездіяльність було допущено слідчим або прокурором, та яку адвокат ОСОБА_3 просить визнати протиправною, яку процесуальну дію у регламентований КПК строк не було вчинено такими.

Керуючись ст. ст. 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 (єпископа Ужгородсько-Хустської єпархіального управління владики ОСОБА_5) до Закарпатської обласної прокуратури, подану на бездіяльність прокурора та слідчого адвокатом ОСОБА_3 , повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1