справа № 619/789/23
провадження № 1-кп/619/53/23
ВИРОК

іменем України

23 березня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000742 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, на момент вчинення кримінального правопорушення займав посаду стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», без зареєстрованого місця проживання, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , 04.08.2022 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та без поважних причин вирішив тимчасово, незаконно ухилитись від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, солдат ОСОБА_5 в порушення вимог нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, та за відсутності законних підстав, 04.08.2022 після здійснення виїзду у складі групи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_1 для здійснення гігієнічних процедур та зміни форменого одягу, в цей же день 04.08.2022 в денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), в умовах воєнного стану, без поважних причин вчасно не прибув до місця несення служби, а саме: бойової позиції «Перехрестя», яка розташована на автошляху М-20 за АДРЕСА_2 та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження вирушив за місцем свого проживання.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, солдат ОСОБА_5 в період з 04.08.2022 по 03.09.2022, в умовах воєнного стану, незаконно постійно перебував поза межами місця несення військової служби та розташуванням підрозділу та проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на бойовій позиції «Перехрестя», яка розташована на автошляху М НОМЕР_2 за АДРЕСА_2 та у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби, в медичні установи не звертався, вільний час проводив на власний розсуд до моменту з`явлення до розташування військової частини НОМЕР_1 03.09.2022, що на той час тимчасово дислокувалась по АДРЕСА_2 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України - тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану, вчиненому особою, зазначеною в частини другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби ч. 5 ст. 407 КК України).

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується позитивно.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, військовослужбовець, активно сприяв розкриттю злочину, бажає продовжувати службу, тобто ставлення винного до вчиненого, і конкретні обставини справи, суд вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України застосувати ст.69 КК України.

Суд з підстав, зазначених раніше, вважає можливим застосування у відношенні ОСОБА_5 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст.407 КК України, а саме призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.62 КК України замінити призначене ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні.

При цьому суд зазначає наступне.

27 січня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» № 2839-IX від 13.12.2022 (далі Закон № 2839-IX).

Законом № 2839-IX внесені зміни до ст. 69 КК України, якими встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною другою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Стаття 69 КК України у попередній редакції передбачала можливість застосування її до засуджених за кримінальне правопорушення, передбачене статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

У новій редакції статті 69 КК України заборонено застосовувати її до кримінального правопорушення, передбаченого статтею 407 КК України, вчиненого в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.

Отже, суд застосовує статтю 69 КК України в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

З урахуванням вимог статей 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання за ч.5 ст.407 КК України з застосуванням ст.69 КК України (у редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.62 КК України, враховуючи обставини справи та особу засудженого, замінити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки та з урахуванням вказаного призначити покарання ОСОБА_5 за ч.5 ст.407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.12.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1