ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3870/22 Справа № 204/6519/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000444 від 07 липня 2022 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_9 , а також адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гола Пристань Херсонської області, громадянина України, який проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.05.2003 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ст.ст.69,70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-06.12.2007 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.69, 70 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

-10.06.2008 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

-30.05.2016 Херсонським міським судом Херсонської області за ч.1 ст.186 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 14.09.2017 Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України, до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі;

- 05.04.2018 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.12.2020 умовно-достроково на 9 місяців 19 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 07 липня 2022 року.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за таких обставин.

Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Крім цього, у зв`язку із веденням в Україні воєнного стану, Президентом України прийнято Закон України №2117-ІХ від 03.03.2022 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство», відповідно до якого частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнити словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, ОСОБА_7 , 07.07.2022 в період часу з 11:00 по 11:20, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись за адресою: м.Дніпро, вул.Новокримська, 2Л, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою наживи, впевнившись, що ані потерпілий, ані інші особи за його злочинними діями не спостерігають, і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу дістав з правої кишені штанів потерпілого ОСОБА_10 належне останньому майно, а саме: чохол для водійських документів коричнево-червоного кольору з написом «Auto documents» та з зображенням машини, всередині якого знаходились: 1785,00 грн; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2101», 1976 року випуску червоного кольору на ім`я ОСОБА_10 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_10 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_1 » 2006 року випуску на ім`я ОСОБА_10 ; посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_10 ; банківські картки; аркуші паперу з номерами мобільних телефонів НОМЕР_2 (друга, який проживає у Запорізькій області, с.Таврійське, інші номери телефонів НОМЕР_3 ТОВ «Ніка», метторгу, НОМЕР_4 ОСОБА_16, НОМЕР_5 ОСОБА_11 , інші візитки).

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, тримаючи при собі вищевказане майно, пішов у напрямку буд. 2А по вул.Новокримській у м.Дніпро, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду розміром 1785,00 грн.

Однак в подальшому, знаходячись біля буд.2А по вул. Новокримській у Дніпро, був затриманий поліцейськими УПП в Дніпропетровській області.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині призначення покарання та зарахувати ОСОБА_7 до покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі, з 07 липня 2022 року.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує порушенням судом вимог ст. 374 КПК України. На переконання прокурора, всупереч наведеним вимогам закону, суд визначив у вироку лише початок строку відбування покарання, не зарахувавши до нього на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити в частині призначення покарання та призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_7 від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 69 КК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок суворості.

На переконання захисника, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений свою вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Окрім цього, поза увагою суду залишилось й те, що майнова шкода потерпілому не спричинена, майно повернено, а зі слів обвинуваченого на скоєння злочину його підштовхнули складі сімейні обставини, зокрема потреба у коштах у зв`язку із втратою роботи. На переконання захисника, наведені обставини у сукупності свідчать про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу захисту підтримали, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій учасниками провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, а також особу ОСОБА_12 , який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття, та не встановив таких, які б в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжували.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього лише шляхом ізоляції від суспільства, протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України або призначення покарання на менш тривалий строк.

Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся та визнав свою вину, підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується не вперше, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте в період іспитового строку знову вчиняв умисний злочин. За цих умов, призначення обвинуваченому більш м`якого покарання або звільнення останнього від його відбування з випробуванням, на переконання колегії суддів не сприятиме його виправленню та попередженню вчиненню ним нових злочинів.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не має сталих соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, що підвищує ризик вчинення аналогічних злочинів, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.

Надаючи оцінку доводам прокурора про те, що суд помилково не зарахував до покарання строк попереднього ув`язнення, колегія суддів приходить до висновку, що вони хоча і є обґрунтованими, проте не тягнуть за собою зміни судового рішення, оскільки жодним чином на його законність та обґрунтованість не впливають.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд правильно визначив початок строку відбування покарання, який слід рахувати з моменту затримання обвинуваченого, а саме з 07 липня 2022 року, а тому зарахування до покарання строку попереднього ув`язнення на загальний строк покарання не вплине.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Західної окружної прокуратури міста Дніпра - ОСОБА_9 , а також адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4