справа №991/2973/23
провадження №1-кс/991/2997/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

«05» квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2023 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 про зобов`язання керівника САП ОСОБА_3 виконати покладений на нього обов`язок щодо ЄРДР, а також зобов`язання захисника БВПД працювати ефективно за місцем його утримання. В скарзі зазначено, що 27 березня 2023 року ОСОБА_2 подав ОСОБА_3 заяву №10 з вимогою швидкого та ефективного розслідування, пред`явлення обвинувачення «корупціонерам» 8 суддям-«фальсифікаторам», що завали йому лише майнової шкоди більше 1000000 € у зв`язку з його сфальсифікованим обвинуваченням.

За результатами дослідження вказаної скарги та доданих до неї матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України, зокрема право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України. Порядок звернення із скаргами та їх розгляду слідчим суддею врегульовано ст. ст. 304-307 КПК України.

Так, зі змісту ст. 304 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за скаргою, слідчому судді у першу чергу необхідно перевірити, чи було дотримано правил підсудності при зверненні з відповідною скаргою.

Відповідно до ч. 2 ст. 33-1 КПК України, слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду.

Предметна підсудність цього суду визначається статтею 33-1 КПК, якою встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом визначено перелік злочинів, які підсудні Вищому антикорупційному суду, та зазначено, що при визначені підсудності має бути наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч.5 ст. 216 КПК України. Такими обов`язковими умовами є: суб`єкт вчинення злочину (п.1 ч.5 ст. 216 КПК України), кількісна характеристика предмета злочину або завданої шкоди з урахуванням зазначеного у цьому пункті суб`єкта злочину (п.2 ч.5 ст. 216 КПК України), або вчинення злочинів, що передбачені ст. 369, ч.1 ст. 369-2 КК України, щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст. 18 КК України, або у п.1 ч.5 ст. 216 КПК України (п.3 ч.5 ст. 216 КПК України).

Однак, у скарзі ОСОБА_2 до слідчого судді відсутнє конкретне посилання на суб`єкта вчинення злочину, як і відомості, за якими б можна було чітко встановити власне такий злочин, про вчинення якого повідомляв ОСОБА_2 у своїй заяві прокурору (номер судової справи тощо), а копія самої заяви ОСОБА_2 до скарги не додана, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, чи було дотримано заявником правил підсудності при зверненні з цією скаргою до Вищого антикорупційного суду, як і дотримання строку такого звернення та наявність бездіяльності з боку органу досудового розслідування.

Крім цього, зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_2 просить зобов`язати захисника БВПД працювати ефективно за місцем його утримання, що не може бути предметом розгляду слідчим суддею в межах скарги на бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи неможливість встановлення факту предметної підсудності цієї скарги Вищому антикорупційному суду, перевірити наявність/відсутність бездіяльності, яка оскаржується заявником, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_2 підлягає поверненню.

Слідчий суддя, розуміючи життєві обставини, в яких опинився скаржник, усвідомлюючи складність отримання ним кваліфікованої правової допомоги та обмеженість в отриманні достатнього обсягу інформації, яка б могла сприяти в написанні скарг, листів тощо, вважає при цьому, що кожне висловлене твердження у заяві по злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями та/або доданими матеріалами, з яких правоохоронний орган і/або слідчий суддя зможе встановити об`єктивну потребу в подальшому розслідуванні, як і визначити конкретний орган досудового розслідування, який буде проводити таке розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-1, 216, 303-304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - повернути заявнику.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Роз`яснити особі, яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України (ч. 7 ст. 304 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1