ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 688/1556/22

Провадження № 11-кп/4820/293/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 02 квітня 2023 року включно.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що обставини, які враховувалися слідчим суддею при обранні та судом при продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстав для застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, немає.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Захист вважає рішення суду таким, що прийняте з грубим порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт стверджує, що судом не з`ясовано можливості уникнення, вказаних прокурором ризиків, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки (дружину ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 ), та постійно проживає у АДРЕСА_1 , де і зареєстрований. Обвинувачений з 17.01.2020 зареєстрований фізичною особою - підприємцем та здійснює господарську діяльність за вказаною адресою. Крім того, ОСОБА_6 частково відшкодував потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_11 заподіяну шкоду. Також, на даний час, у нього відсутня будь-яка можливість переховуватись від суду, зокрема за кордоном, оскільки у нашій Державі тривають бойові дії та особи його віку за кордон виїхати не можуть. При цьому, ОСОБА_6 з перших днів війни добровільно став до лав Добровольчого формування Шепетівської міської територіальної громади №1 та введений до складу 5 роти 3 взводу командиром 2 відділення. В ході досудового слідства він сприяв органам досудового розслідування, надавав відповідні показання з метою забезпечення прийняття вірних процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Захист вказує, що потерпілі та свідки вже допитані судом, тому відсутній ризик впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків.

Окрім того, місцевий суд порушив право обвинуваченого на захист, оскільки 02.02.2023 року безпідставно розглянув клопотання прокурора без участі захисника, з яким укладено угоду, але за участі захисника з числа захисників Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Хмельницькій області та відмовив йому у задоволенні клопотання про відкладення судового розгляду та розгляду цього клопотання.

ОСОБА_6 станом на 02.02.2023 року перебуває під вартою вже майже 11 місяців, тому посилання суду на наявність вірогідних ризиків є безпідставними.

Вважає, що прокурор не довів наявність всіх обставин, передбачених статтею 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Вказані вимоги судом першої інстанції, на думку колегії суддів, дотримані.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Місцевий суд, з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Твердження в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, про відсутність вказаних ризиків, які б давали суду підстави вважати, що він може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та про наявність підстав для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суперечать дослідженим матеріалам провадження та не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції виходив з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, визначених у ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тому обґрунтовано продовжив обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що застосування до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки (дружину ОСОБА_8 та сина ОСОБА_9 ) та постійно проживає у АДРЕСА_1 , де і зареєстрований, є фізичною особою - підприємцем та здійснює господарську діяльність за вказаною адресою, частково відшкодував потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заподіяну шкоду, не можуть бути підставою для скасування або зміни, обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки згідно обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в незакінченому замаху на умисне вбивство двох осіб та погрозі вбивством, при цьому, один із злочинів відноситься до особливо тяжких злочинів.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що у ОСОБА_6 відсутня будь-яка можливість переховуватись від суду, зокрема за кордоном, оскільки у Державі тривають бойові дії та особи його віку за кордон виїхати не можуть, позбавлені підстав, так як покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, вказує на наявність ризику переховуватись від суду, з метою уникнення покарання згідно санкцій інкримінованих йому статей.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що потерпілі та свідки вже допитані судом, тому відсутній ризик впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, розглядались судом першої інстанції і вірно зазначено, що у даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, тому існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою зміни показань останніх на користь обвинуваченого, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо порушення права обвинуваченого на захист, на яке є посилання в апеляційній скарзі, то на думку колегії суддів в діях місцевого суду не було допущено порушень, оскільки було призначено захисника Центром безоплатної вторинної правової допомоги на одну процесуальну дію, відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 перебуває під вартою вже майже 11 місяців, позбавлений законного права на працю, не впливають на законність ухваленого судом рішення і не дають підстав для його зміни або скасування.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений.

Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не має.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, до 02 квітня 2023 року, включно, - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3