ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001276 від 03.04.2022 за апеляційною скаргою прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, із середньою освітою, офіційно не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500( п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в розмірі 9404 грн. 76 коп.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортирними засобами строком на 3 роки.

___________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 725/4224/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11 .

Провадження №11-кп/822/485/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що вирок суду в частині призначення покарання є необґрунтованим і незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Стверджує, що судом першої інстанції фактично не враховано, що обвинувачений хоча вчинив і нетяжкий злочин, однак за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі.

Зазначає, що щире каяття, відшкодування збитків, позитивна характеристика за місцем проживання та те, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, не можуть бути достатньою підставою для застосування ст.69 КК України при призначенні йому покарання.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що внаслідок дій обвинуваченого настали непоправні наслідки, а саме важко травмовані дві людини, та те, що обвинувачений грубо порушив одночасно декілька положень ПДР, при цьому перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на підставі наведених обставин вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без відбування реальної міри покарання, а саме призначення покарання в межах санкції статті.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду, 02.05.2022 року приблизно о 19 год. 08 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Центральній в с. Грозинці зі сторони с. Бочківці в напрямку с. Колінківці Чернівецької області, наближаючись до будинку №15 вищевказаної вулиці, проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів, змінив напрямок руху вліво, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 який рухався в межах своєї смуги руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани проекції правого колінного суглобу, закритого черезвертлюгового багатоскалкового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №070 від 28.07.2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Також в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки «ВАЗ» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани ділянки підборіддя, субкапсулярної гематоми проекції нижнього полюсу селезінки, гематоми малих розмірів в малій мисці, різано-рваної рани правого стегна в нижній третині та коліна, різано-рваної рани лівого стегна в нижній третині, відкритого багатоскалкового перелому внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу правої стегнової кістки, відкритого багатоскалкового перелому внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки, закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині, закритого внутрішньосугбового перелому правої променевої кістки в типовому місці, забою обох легень, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №069 від 28.07.2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б,д), 1.1, 10.1 та 14.2 (в) встановлених «Правилами дорожнього руху».

При цьому порушення ОСОБА_6 п. 1.1, 10.1 та 14.2 (в) «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Обвинувачений, захисник, потерпілий та представник потерпілої заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення районного суду залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися, що у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників апеляційного провадження стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів поданої апеляційної скарги, заслухавши учасників судового засідання в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви Суду.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що 02.05.2022 року приблизно о 19 год. 08 хв. водій ОСОБА_6 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Центральній в с. Грозинці зі сторони с. Бочківці в напрямку с. Колінківці Чернівецької області, наближаючись до будинку №15 вищевказаної вулиці проявив неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, не переконавшись, що смуга зустрічного руху на яку він буде виїжджати вільна від транспортних засобів, змінив напрямок руху вліво, здійснив виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 який рухався в межах своєї смуги руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійно-рваної рани проекції правого колінного суглобу, закритого черезвертлюгового багатоскалкового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №070 від 28.07.2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Також в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки «ВАЗ» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: різаної рани ділянки підборіддя, субкапсулярної гематоми проекції нижнього полюсу селезінки, гематоми малих розмірів в малій мисці, різано-рваної рани правого стегна в нижній третині та коліна, різано-рваної рани лівого стегна в нижній третині, відкритого багатоскалкового перелому внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу правої стегнової кістки, відкритого багатоскалкового перелому внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу лівої стегнової кістки, закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині, закритого внутрішньосугбового перелому правої променевої кістки в типовому місці, забою обох легень, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №069 від 28.07.2022 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б,д), 1.1, 10.1 та 14.2 (в) встановлених «Правилами дорожнього руху».

При цьому порушення ОСОБА_6 п. 1.1, 10.1 та 14.2 (в) «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Кримінальне провадження розглядалося судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Оскільки фактичні обставини кримінального провадження апелянтом не оспорюються, то вирок суду першої інстанції в цій частині колегією суддів не переглядається.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що районний суд дотримався вказаних вимог не у повній мірі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції навів у вироку дані про ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих, відшкодував шкоду, позитивно характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При цьому, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування потерпілим завданої матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 грн із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині КК України.

Отже, суд, при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише навести обставини, які пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд у вироку не навів достатніх мотивів того, що визнані ним пом`якшуючі покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Також у вироку суду відсутні мотиви того, що саме такий вид основного покарання як штраф, хоча і не передбачений в санкції ч.1 ст. 286 1 КК України, але є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_6 основного покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та за своїм видом є явно несправедливим через м`якість.

Суд першої інстанції, не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_6 , самовпевнено та безвідповідально керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (3,46 проміре), грубо порушив декілька пунктів Правил дорожнього руху України, чим наражав оточуючих на небезпеку, ніс потенційну небезпеку для необмеженого кола учасників дорожнього руху, легковажно розраховував на відвернення можливих суспільно-небезпечних наслідків від своїх неправомірних дій, а також наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, які полягають у заподіянні потерпілим середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Зокрема, як убачається зі встановлених судами фактичних обставин, ОСОБА_6 в населеному пункті виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем, що рухався назустріч на своїй смузі руху.

Рішенням ЄСПЛ від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) наголошено, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_6 , як водій т/з, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, установлені ПДР, які мають дотримуватися при експлуатації транспортного засобу за будь-яких обставин.

Також суд зважив на позицію потерпілого, який просив призначити покарання ОСОБА_6 не пов`язане з позбавленням волі, та вказав, що претензій майнового та/або іншого характеру до обвинуваченого не має.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи істотні для потерпілих наслідки, колегія суддів приходить до висновку, що вирок в частині призначеного за ч. 1 ст. 286-1 КК України основного покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 59500 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 апеляційний суд враховує наявні обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, а також дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно за місцем проживання, на д-обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває свідчать про зниження ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім цього, враховує те, що ОСОБА_6 вчинив злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, від якого двоє осіб отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, самовпевнено та безвідповідально експлуатував транспортний засіб.

До того ж, порушення ПДР особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не випадково було відокремлено законодавцем в окремий склад кримінального правопорушення, саме у зв`язку з його підвищеною суспільною небезпечністю в порівнянні з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України.

Зазначене свідчить про те, що в даному випадку перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання у виді штрафу , не досягне своєї мети, визначеної ст. 50 КК України, - виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні апеляційного суду, потерпілий і представник потерпілої вказали, що обвинувачений щиро розкаявся і шкодує про вчинене, повністю відшкодував їм матеріальну шкоду, фінансово допомагав потерпілим у лікуванні протягом всього часу. Враховуючи молодий вік обвинуваченого та ставлення до вчиненого, просили не призначати покарання пов`язане з позбавленням волі.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілого у справі щодо покарання, яке винний повинен понести за скоєне, під час вирішення цього питання судом не є вирішальною.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив необережний злочин, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду, а також те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, колегія суддів вважає за можливе призначити йому основне покарання із застосуванням ст.69 КК України і виді обмеження волі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів частково погоджується з доводами прокурора та вважає, що покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, буде відповідати меті, визначеній у ст. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.1 ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Таким чином, рішення суду першої інстанції про призначення ОСОБА_6 основного покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу є необґрунтованим та не відповідає вимогам вказаної статті, тому вирок суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку..

Таким чином, на підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.374, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420, ч.15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18 жовтня 2022 року скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_6 .

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 ( роки).

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня прибуття і постановки ОСОБА_6 на облік у виправному центрі.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_13

Судді [підпис] ОСОБА_14

[підпис] ОСОБА_15

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_13

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.12.2022 року

(дата засвідчення копії)