Справа № 357/7364/22
У Х В А Л А

26 жовтня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання захисника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001290 внесеному до ЄРДР 05.08.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0001290 внесенt до ЄРДР 05.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України. Зазначив, що обвинувачений добровільно пройшов курс лікування в лікувальному закладі Приватне підприємство «Сантана-М», що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання захисника підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання з тих підстав, що обвинуваченому не було встановлено діагнозу: «Наркоманія», а відтак ці обставини не є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов: 1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію; 2) особою розпочато лікування від наркоманії.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (далі - Закон № 62/95-ВР): наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія"; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами - умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; добровільне лікування - лікування наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника.

Діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією (ст. 12 Закону № 62/95-ВР).

Відповідно до висновку про застосування норми права, а саме ч. 4 ст. 309 КК України, який міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 листопада 2021 року в справі №357/11205/19 особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України. Підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у такому випадку є добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію, та розпочате нею лікування від наркоманії.

З наданого захисником листа вбачається, що 05.09.2022 року ОСОБА_4 звернувся до Приватнjого підприємства «Сантана-М». В період з 05.09.2022 року по 19.09.2022 року знаходився на амбулаторному лікуванні у вказаному закладі. Останньому було встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання інших стимуляторів. Синдром відміни неускладнений. F-15.30.

Суду надано копію ліцензії МОЗ, виданої ПП «Сантана М» - медична практика, яка не завірена належним чином.

Крім того, суду не надано жодних документів, зокрема переліку здобувачів ліцензій, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, з якого б убачалося на провадження, якої саме господарської діяльності з медичної практики та за яким напрямком видано ліцензію ПП «Сантана М».

Надана суду незавірена копія ліцензії СГД ПП «Сантана-М», з якої убачаються види діяльності придбання, зберігання, знищення наркотичних засобів, також не дають суду підстав вважати, що вказане приватне підприємство має право на лікування осіб, зокрема від наркоманії.

Таким чином суду не надано належних підтверджуючих документів про те, що ПП «Сантана-М» є лікувальним закладом, та відповідно до вимог чинного законодавства має право на лікування осіб, зокрема від наркоманії.

Також, з наданих документів не вбачається, що обвинуваченому відповідно до ст. 12 Закону № 62/95-ВР був встановлений діагноз: Наркоманія.

За таких обставин, аналізуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що клопотання захисника є передчасним, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 350, 370 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1