Справа №: 398/3927/22
провадження №: 1-кс/398/934/22
УХВАЛА
Іменем України

12 листопада 2022 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Петрівського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2022 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що 10 листопада 2022 року близько 19.00 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно розпивали алкогольні напої. В ході спільного відпочинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, через ревнощі ОСОБА_5 до колишньої співмешканки. Даний конфлікт переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, потерпілому ОСОБА_7 . Діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 схопив ніж та наніс ОСОБА_7 один удар ножем в область грудної клітини зліва, чим спричинив проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, лівобічний тотальний пневмоторакс, обширна підшкірна емфізема, що є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечне для життя в момент заподіяння. Після спричинення потерпілому ОСОБА_7 колото-різаного поранення грудної клітини зліва ОСОБА_5 з місця злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти обставин, які відбувалися 10.11.2022, але не в рамках висунутої підозри. Пояснив, що не мав умислу на завдання потерпілому тілесних ушкоджень. Під час вживання спиртних напоїв з потерпілим, у них виник конфлікт, ініціатором якого був потерпілий, який став наносити йому тілесні ушкодження, бив його руками, ногами по обличчю, душив його. Йому прийшлось захищатися, у зв`язку з чим він наніс потерпілому удар ножем. Проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий та прокурор в клопотанні, адже ОСОБА_5 не мав та не має намірів переховуватися від слідства та суду, про що свідчить той факт, що після скоєння кримінального правопорушення він пішов до матері за місцем її мешкання, а не став переховуватися. Щодо ризиків стосовно знищення чи спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то вони на її думку також відсутні, оскільки в ході проведення досудового розслідування усі речові докази були вилучені. Ризик незаконного впливу на свідків також відсутній, оскільки на даний час свідки допитані. Крім того, на її думку є сумніви у правильності кваліфікації дій підозрюваного. Також просить врахувати, що підозрюваний має родину, зареєстроване місце проживання, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.Просила застосувати до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Також, в судовому засіданні була допитана у якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що ОСОБА_5 є її цивільним чоловіком, з яким вони проживають разом з 2019 року, мають спільну дитину доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в свідоцтві про народженні якої, ОСОБА_5 не зазначений батьком, оскільки проти цього були її батьки. Пояснила, що чоловік раніше працював офіційно, а з початком війни звільнився за її проханням, на даний час працює не офіційно, повністю забезпечує її та дитину. Також пояснила, що десь два роки тому, коли вони з чоловіком розходилися на місяць, вона зустрічалася з потерпілим ОСОБА_7 , проте не довго, потім із чоловіком вони відновили стосунки, а ОСОБА_10 все одно залицявся до неї, дзвонив, писав смс. Також зазначила, що чоловік не часто вживає спиртні напої, в стані алкогольного сп`яніння не агресивний. Між ними інколи виникають конфлікти та вона з дитиною уходить до батьків, проте завжди потім повертається.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; дані про особу підозрюваного; розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа; ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а те, що підозрюваний офіційно не працює, в силу ст.. 89 КК України не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, проте має постійне місце проживання, родину, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимоги розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, проте слідчим, прокурором не доведені обставини, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, а також не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами слідчого, прокурора, що підозрюваний дійсно створює ризики переховування від органів досудового розслідування або суду та може впливати на хід досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цьому та іншим ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду не підтверджені належними доказами, а сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався слідчий, прокурор, не свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ризик втечі підозрюваним не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Повинна бути сукупність обставин, які дають підстави переконатися, що негативні підстави втечі будуть уявлятися затриманому меншим злом, аніж тримання під вартою («Stogmuller v. Austria», п. 44).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що сама по собі міра покарання та тяжкість злочину не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо інші ризики відпали.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк не більше двох місяців, що на думку слідчого судді, буде достатнім та співмірним із існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення та його наслідками.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя забороняє підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати місце свого проживання; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196-197, 207 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчої СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 11 листопада 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001590, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів, до 09.01.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не відлучатися цілодобового без дозволу слідчого, прокурора або суду з фактичного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на Олександрійський РВП ГУНП в Кіровоградській області, якому направити копію цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1