Справа № 461/5930/22
Провадження № 1-кс/461/5073/22
УХВАЛА
04.11.2022 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Галицького районного суду міста Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора (щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до скарги, ОСОБА_2 просить:

- визнати незаконними НСРД щодо нього, інших осіб у його будинку, незаконним початок кримінальних проваджень у його відношенні, батька, матері, сестри, незаконним негласне зняття інформації з телефонів його сестри НОМЕР_1 (Samsung) номер телефону НОМЕР_2 , батька ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (Samsung) номер телефону НОМЕР_5 , його телефонів "Номи" НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , Xiaomi Redmi 9A МАЙ 90971, НОМЕР_8 номер телефону НОМЕР_9 , НОМЕР_10 матері НОМЕР_11 , НОМЕР_12 номер телефону НОМЕР_13 , а також комп`ютерів з мережевими адресами з 00-19-DB-B0-FD-DD, 001BFC85BC15, 902B34A8A5E, 00:C0:26:A3:CF:A6, його викрадених телефонів НОМЕР_14 , сім карти НОМЕР_15 , НОМІ НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , сім карти НОМЕР_10 ;

- зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури в разі початку кримінальних проваджень щодо нього, батька ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 , сестри ОСОБА_5 їх припинити, а також розпочаті НСРД. Про припинення НСРД вони не отримували повідомлення в порядку ст. 253 КПК України. У разі їх проведення направити таке повідомлення;

- визнати незаконним початок кримінальних проваджень, НСРД щодо ОСОБА_6 т. НОМЕР_18 (р. Львів), вона йому раніше не знайома, яка у вересні придбала у нього побутовий прилад через інтернет, що з зловживаннями могло бути предметом розслідування у його кримінальному провадженні з метою незаконного втручання у його приватне життя і проведення незаконних НСРД . Можливо вона страждає психічними розладами, що виключає можливість участі в НСРД. Про продаж йому речі вона дізналася від працівника правоохоронного органу, який без повноважень втручається в його приватне життя і в співучасті з особами, які експлуатують щодо його СТС, бере участь в інсценізаціях вчинення ним правопорушення. Зобов`язати керівника ї обласної прокуратури винести постанову про закриття кримінального провадження щодо неї.

Як вказує ОСОБА_2 , скарга подана в порядку п.п.6, 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.

Отже, наведені положення містять вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні.

Відповідно до положень статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга повертається, якщо:

1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу;

2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді;

3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, слід відзначити наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Так, у згаданому висновку суду касаційної інстанції зазначено, що зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Однак, ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже, з наведеного вбачається, що визначальним критерієм підсудності скарг в порядку ст. 303 КПК України, є саме орган досудового розслідування (його місце знаходження).

Разом з тим, неможливо не відзначити, що у п. 2 прохальної частини вимог скаржника адресована прокурору Одеської обласної прокуратури, що очевидно, у даному випадку, виходить за межі компетенції слідчого судді Галицького районного суду міста Львова.

В цьому контексті слід також відзначити, що подана скарга не містить жодних даних про орган досудового розслідування в межах діяльності якого, в тому числі з посиланням на конкретне кримінальне провадження, оскаржуються відповідні дії.

Як вбачається зі скарги, підставою звернення з даною скаргою скаржник наводить п.п. 6 та 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідно до яких на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Водночас, сам скаржник вказує на те, що «предметом скарги є бездіяльність керівника обласної прокуратур при здійсненні нагляду за проведенням НСРД та досудового розслідування». Наведене формулювання, а також сам зміст скарги свідчать про те, що вона не стосується рішень, дії чи бездіяльність прокурора при застосуванні заходів безпеки або оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Зокрема, у прохальній частині скарги ОСОБА_2 просить визнати незаконними НСРД щодо нього, зобов`язати керівника Одеської обласної прокуратури припинити кримінальні провадження та НСРД, визнати незаконним початок кримінальних проваджень.

Наведені дії не відносяться до дій визначених ст. 303 КПК України, зокрема вказаними вище положеннями п.п. 6 та 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, такі дії не можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування.

Також, виходячи зі змісту скарги, слід відзначити наступне.

Відповідно до статті 253 КПК України, особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження. Конкретний час повідомлення визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.

Згідно статті 254 КПК України, відомості про факт та методи проведення негласних слідчих (розшукових) дій, осіб, які їх проводять, а також інформація, отримана в результаті їх проведення, не підлягають розголошенню особами, яким це стало відомо в результаті ознайомлення з матеріалами в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу.

Якщо протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій містять інформацію щодо приватного (особистого чи сімейного) життя інших осіб, захисник, а також інші особи, які мають право на ознайомлення з протоколами, попереджаються про кримінальну відповідальність за розголошення отриманої інформації щодо інших осіб.

Виготовлення копій протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них до прийняття рішення про їх розсекречування у порядку, визначеному законодавством, не допускається.

Отже, чинний КПК України визначає спеціальні норми які встановлюють порядок оповіщення осіб про проведення НСРД, а також встановлюють певні правила та обмеження щодо оголошення, оприлюднення та відкриття їх результатів.

Таким чином, навіть якщо такі НСРД проводились, конкретний час повідомлення прокурором або за його дорученням слідчим визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.

Наведене додатково свідчить про те, що подана скарга не може бути предметом розгляду під час досудового розслідування, в порядку ст. 303 КПК України.

Як наведено вище, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведені вище доводи та мотиви, приходжу до висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1