Справа № 464/3025/22
пр.№ 1-кп/464/436/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 22.07.2022, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Роговського Єгорликського району Ростовської області РРФСР, з вищою освітою, працюючого на посаді інженера ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , 21 липня 2022 року, близько 19:40 год., керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по вул. Стрийська у м. Львові, в напрямку виїзду за межі м. Львова, на регульованому перехресті з вул. Максимовича, всупереч ст.14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушив вимоги Розділу 1 п.1.5; Розділу 2 п.2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, що виразилося в тому, що водій під час керування технічно-справним транспортним засобом був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед початком виконання маневру розвороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі іншому учаснику дорожнього руху, що призвело до зіткнення з мотоциклом марки «Honda РС 35», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, а саме: відкритий багатовідламковий перелом нижньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням відламків, які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зокрема, зазначив, що 21.07.2022, близько 19:40 год. автомобілем повертався додому, перебуваючи в районі вулиць Наукова-Стрийська у м.Львові в напрямку виїзду із міста, виконував розворот, при завершенні якого відчув удар. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_3 побачив мотоцикл та мотоцикліста, який лежав біля мотоцикла. Одразу ж ОСОБА_3 викликав швидку медичну допомогу та намагався самостійно зупинити кровотечу ноги потерпілого мотоцикліста. У скоєному розкаявся, просив його суворо не карати.
Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд кримінального провадження у його відсутності, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 покладається на розсуд суду.
На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_6 .
За згодою сторін, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.286 КК України.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.286 КК України, є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_3 працевлаштований на посаді інженера ПрАТ «Новокраматорський машинобудівний завод», раніше не судимий, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до досудової доповіді провідного інспектора Сихівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 від 02.11.2022, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є низьким, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 низький. На думку органу пробації, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі окремих осіб).

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини справи, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання в мінімальних межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі. Застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, суд переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.

Окрім цього, суд, приймаючи до уваги наведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.
Санкцією частини другої статті 286 КК України, окрім основного покарання, передбачено також додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При вирішенні питання щодо призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд враховує характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху, посткримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , позицію прокурора, який просив не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання, а також позицію потерпілого, у якого відсутні претензії до обвинуваченого ОСОБА_3 , та приходить до висновку про недоцільність застосування до винного такого додаткового покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26.07.2022, підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 10 382 (десять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 90 коп.
Арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26.07.2022, а саме на: мотоцикл марки «Honda PC 35», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 - скасувати.
Речові докази:
-DVD-R диск із відеозаписом з камери відеоспостереження, яка знаходилась поблизу будинку №61 на вул.Стрийській у м.Львові по факту ДТП 21.07.2022, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при таких;
-автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», р.н. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 повернути останньому;
-мотоцикл марки «Honda PC 35», р.н. НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання за адресою: м.Львів, вул.Авіаційна, 7, - повернути ОСОБА_6 .
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1