Справа № 953/12/23
н/п 1-кс/953/1388/23
"20" лютого 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочеток, Харківської області, громадянина України, який розлучений, має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "СКН", раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, -
встановив :
Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Так в ході досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які до своєї злочинної діяльності залучили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Так згідно злочинного плану ОСОБА_9 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 керують діями ОСОБА_11 , яка виконує роль головного адміністратора. Остання в свою чергу, керуючи діями ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , займаються підбором дівчат, які звертаються за оголошеннями з приводу пошуку роботи, яких в ході співбесіди, використовуючи їх уразливий стан, втягують у заняття проституцією та в подальшому виконують дії спрямовані на сутенерство відносно вказаних осіб. Крім того, ОСОБА_11 виконує роль модератора, що полягає у розміщенні оголошень про пошук жінок для високооплачуваної роботи та про надання інтимних послуг вже втягненими у заняття проституцією жінками.
16.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.
Вказані обставини унеможливлюють запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, стосовно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Сторона обвинувачення зазначає, що встановлені під час досудового розслідування обставини, в тому числі той факт, що дії пов`язані з сутенерством були одними з основних доходів ОСОБА_5 , та іншого офіційного джерела доходів він не має, у зв`язку із чим може продовжити протиправну діяльність, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам та застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою є обґрунтованим.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказував на недоведеність ризиків та не обґрунтованість підозри, зазначив, зокрема, що будь яких незаконних дій його підзахисний не вчиняв, та з його слів не планує вчиняти. Обвинувачення, які висуваються по відношенню до його підзахисного, не мають об`єктивних доказів та ґрунтуються виключно на припущеннях внутрішніх органів та доказах, отриманих незаконним шляхом. Як вибачається з протоколу НСРД від 20.12.2022 ухвала суду від 30.09.2022 №1853т. була надана стосовно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . До чого тут ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , з якими будь яких перетинань не знайдено, так само як і стосовно ОСОБА_5 . В зв`язку з чим, не дуже зрозуміло, як саме цей протокол підтверджує підозру стосовно його підзахисного та навіщо він взагалі залучений до підозри. Покази свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , яка згадала необхідну слідству інформацію через два тижні після допиту, перший допит 12.01.2023, додатковий допит 25.01.2023. Підозра у відношенні ОСОБА_5 побудована на неналежних та отриманих незаконним шляхом доказах у вигляді протоколу НСРД, в якому немає нічого, що стосується його підзахисного, допиту підозрюваної ОСОБА_14 , яка не несе будь якої відповідальності за правдивість даних показів. Вважає, що наявні докази про вчинення кримінального правопорушення не є змістовними та об`єктивними, не є такими, що підтверджували б вчинення його підзахисним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України. ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей віком 6 років та 13 років, які постійно проживають з ним, та батьком пенсіонером, є опікуном молодшого сина, що має вади зі здоров`ям, а саме, має II групу інвалідності, ОСОБА_5 має постійне місце роботи. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію захисника, зазначив також, що свої процесуальні обов`язки він завжди виконував та виконую належним чином, ніколи ні від кого не ховався, при необхідності вчасно прибував на допити та у судові засідання, його сім`я постійно мешкає за однією адресою, ніякого впливу ні на кого не маю, нікого з фігурантів справи про яких його запитували ніколи в житті не зустрічав та не знаю навіть в лице. Тому впливати на них не маю ні можливості, ні бажання. Таким чином, жодний із ризиків, про які йде мова в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою не існує. Він має постійне місце роботи, що підтверджує витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де він є керівником ТОВ ВКФ "СКН", крім того зареєстрований приватним підприємцем. Просив відмовити в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
16.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, тобто втягнення особи у зайняття проституцією, з використанням уразливого стану цієї особи та сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, вчинене повторно.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303 КК України, що підтверджується: показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, - аудіо- відео контроль особи, візуальне спостереження за особою.
Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_5 має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми "СКН", раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в судове засідання для розгляду клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з`явився самостійно.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді застави, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`який запобіжний захід, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає можливим визначити заставу, в розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214 720 гр. (2684 гр. х 80 = 214 720 гр.), достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, в межах строку досудового розслідування, на строк до 12.03.2023:
1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає - Харківська область, м. Чугуїв, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний ОСОБА_5 , який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, слідчому судді. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 20 лютого 2023 року до 12 березня 2023 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1