Справа № 163/265/22
Номер провадження 1-кп/167/9/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434 від 18 грудня 2021 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого вироком Заокського районного суду Тульської області Російської Федерації від 20 травня 2015 року за ч. 1 ст. 105 Кримінального кодексу Росії до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, якому ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 29 травня 2018 року вирок суду іноземної держави приведено у відповідність із законодавством України та засуджено за ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, 26 травня 2021 року звільненого умовно - достроково з Полицької виправної колонії Рівненської області (№76), який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, 16 грудня 2021 року, в обідню пору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де він спільно проживав зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході конфлікту з останньою, що виник між ними під час спільного розпивання спиртних напоїв на грунті ревнощів до ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, направленим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_9 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті останньої, і бажаючи її настання, діючи з особливою жорстокістю, з метою спричинення потерпілій нестерпного фізичного болю та сильних страждань наніс 3 (три) сконцентровані удари кулаком правої руки в обличчя, внаслідок чого остання впала на землю. У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, направлені на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 , наніс близько 5 ударів ногою без взуття в область грудної клітки, тулуба та нижніх кінцівок останньої, після чого взяв в руку гумовий чобіт та наніс ним ще не менше 7 ударів в різні ділянки її тіла, та продовжив систематично заподіювати численні удари невстановленим тупим твердим предметом по тілу ОСОБА_9 протягом тривалого часу - до 24 годин, в результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови, перелом кісток носа, численні синці голови обличчя, садна обличчя, верхній губи, крововиливи в слизові оболонки обох губ; розтрощення грудної клітки з численними переломами ребер справа та зліва - переломи 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 - го ребер зліва по середньо - ключичній лінії, 5, 6, 7, 8, 10, 11 - го ребер зліва по лопатковій лінії, 3, 4, 5, 7, 8, 10 - го ребер зліва по пригрудинній лінії, 7, 8, 9, 10, 11 - го ребер справа по середньоключичній лінії, 3, 4, 6, 7, 8 -го ребер справа між пригрудинною та середньо - ключичною лініями; перелом тіла грудини; перелом грудного відділу хребта з майже повним розривом міжхребцевого з`єднання між 9-тим та 10-м грудними хребцями; множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які могли утворитися внаслідок дії тупих предметів, ускладнились загрозливим для життя станом здоров`я - шоком і стосовно живих осіб у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння, від яких потерпіла померла на місці події. Причиною смерті ОСОБА_9 стала сукупність вищевказаних тілесних ушкоджень, між якими та смертю потерпілої є прямий причинний зв`язок.

При цьому, ОСОБА_8 усвідомлював, що під час вчинення своїх умисних дій, направлених на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , та виразились у нанесенні потерпілій протягом тривалого часу - до 24 годин, великої кількості не менше 27 (двадцять сім) ударів у різні ділянки тіла, у тому числі, де знаходяться життєво - важливі органи, а саме в голову, грудну клітку, він спричиняє їй нестерпний фізичний біль та сильні страждання, та бажав спричинити потерпілій такий нестерпний фізичний біль та сильні страждання, таким чином вчинив умисне вбивство ОСОБА_9 з особливою жорстокістю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав частково, суду показав, що 16 грудня 2021 року в обідню пору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в одній з кімнат житловому будинку АДРЕСА_1 , під час конфлікту щодо майна ОСОБА_9 , наніс останній більше десяти ударів руками, ногами та резиновим чоботом в різні частини тіла. Наміру вбивати ОСОБА_9 у нього не було. Просить суд суворо не карати.

Відповідно до ст. 22, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_8 щодо часткового визнання своєї вини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, його вина повністю підтверджується показаннями потерпілої, свідків, які попереджались про кримінальну відповідальність.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_8 проживав разом в будинку в с. Заболоття з її покійною мамою, ОСОБА_9 19 грудня 2021 року зранку їй зателефонувала дочка ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_8 вбив бабу ОСОБА_9 . Приїхавши в село до будинку, де проживала мама, побачила, що остання лежала мертва на ліжку. Просила суд максимальну міру покарання для обвинуваченого.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили факт проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом в будинку у с. Заболоття.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що 17 грудня 2021 року принесла до будинку ОСОБА_9 пенсію. Через двері будинку ОСОБА_8 повідомив, що останньої немає в будинку. Пенсію завжди отримувала ОСОБА_9 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_11 суду показали, що 18 грудня 2021 року у вечірню пору приїхали до будинку в с. Заболоття ОСОБА_16 . Будинок був відкритий. У кімнаті будинку на одному ліжку лежала мертва ОСОБА_9 . Вона була гола та вся у синцях та крові. На другому ліжку в кімнаті спав п`яний ОСОБА_8 ОСОБА_17 викликав поліцію.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду показали, що дізналися про смерть ОСОБА_9 18 грудня 2021 року від внучки покійної, ОСОБА_11 . В будинку, де проживала ОСОБА_9 , побачили, що остання лежала мертва на ліжку. Тіло було все в гематомах, ОСОБА_8 сидів у кімнаті в стані алкогольного сп`яніння.

Допита в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 суду показала, що дізналися про смерть ОСОБА_9 18 грудня 2021 року від ОСОБА_17 . В будинку, де проживала ОСОБА_9 , побачила, що остання лежала мертва на ліжку. Тіло було все в гематомах, обличчя було синього кольору, волосся було обстрижене, ОСОБА_8 сидів у кімнаті в наручниках.

Показання потерпілої ОСОБА_10 , та свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 є чіткими, послідовними та дають змогу відтворити всі обставини кримінального правопорушення. Немає в суду обґрунтованих підстав вважати, що останні оговорюють обвинуваченого, оскільки в суді не було встановлено таких об`єктивних причин, а їхні показання повністю узгоджуються між собою та відповідають іншим доказам у справі. Більше того, сукупністю таких показань підтверджується той факт, що саме обвинувачений ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження внаслідок яких настала смерть.

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_21 та ОСОБА_22 підтвердили проведений ними висновок судово-психіатричної експертизи №18 від 20 січня 20222 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Так, зокрема, вина ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, об`єктивно підтверджується також і іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зі змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 грудня 2021 року вбачається, що 18 грудня 2021 року о 18 год 18 хв в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено труп громадянки ОСОБА_9 , 1946 року народження, з тілесними ушкодженнями у вигляді множинних гематом голови, обличчя, грудної клітки, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок.

Відповідно до рапорта про повідомлення від 18 грудня 2021 року за № 5013 вбачається, що заявник ОСОБА_17 повідомив про те, що ОСОБА_8 вбив свою тещу ОСОБА_9 за місцем проживання останньої. Крім того зазначив, що на тілі ОСОБА_9 є багато синців та на шиї сліди від удушення.

З протоколу огляду місця події від 18 грудня 2021 року та фотознімками до нього вбачається, що місце скоєння кримінального правопорушення є приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому було виявлено тіло жінки без ознак життя. Встановлені протоколом огляду обставини підтвердились оглядом в судовому засіданні відео запису до протоколу та протоколом огляду трупа від 19 грудня 2021 року.

З протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису вказаного слідчого експерименту від 19 грудня 2021 року, який проводився в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_8 розповів та показав як у спальній кімнаті даного будинку наносив удари ОСОБА_9 в голову, близько 3-х ударів, від яких вона впала на підлогу. Після чого продовжував наносити удари лівою ногою по всьому тілу ОСОБА_9 . Після того як наносив удари по тілу останньої, то вдарився об її кисть, можливо коліно, та відчув сильний біль у великому пальці на лівій нозі. Потім почав наносити удари по всьому тілу ОСОБА_23 гумовим чоботом, який стояв поруч, вказаних ударів було близько 5-7.

Висновком судової медико-криміналістичної експертизи №18-МК від 02 березня 2022 року, згідно якого враховуючи масивність травми, множинність переломів ребер, грудини, хребта з розтрощенням грудної клітки наявних на тілі потерпілої ОСОБА_9 , можна судити про те, що ОСОБА_8 під час проведення його допитів та слідчого експеременту частково дає правдиві показання про нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , їх механізм та кількість ушкоджень. Беручи до уваги морфологічні ознаки (наявність непрямого зламу грудини і зламу грудного відділу хребта) можна судити про те, що дія сили була направлена в ділянку спини потерпілої, а тіло перебувало в горизонтальному положенні, грудиною притиснуте до твердої поверхні; наявність множинних прямих зламів ребер свідчить про безпосередню дію тупих твердих предметів на них. Під час заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень положення її тіла змінювалось, підтвердженням чому являється розташування тілесних ушкоджень по різних анатомічних лініях та ділянках її тіла.

Висновком експерта № 16 від 17 січня 2022 року/28 січня 2022 року імунологічної експертизи, згідно з якої на представлених на дослідження: одязі потерпілої ОСОБА_9 , а саме: спідниці синього кольору, спідниці клітчастій чорно-білого кольору, підодіяльнику з малюнком у вигляді квітів, підодіяльнику сірого кольору, наволочці сірого кольору, наволочці з різнокольоровим малюнком, покривалі, двох ганчірках, одязі обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: джинсових штанах, майці - виявлені сліди крові людини.

Висновком судово-медичної гістологічної експертизи №1060 від 10 січня 2022 року/13 січня 2022 року, згідно якої виявлені у ОСОБА_9 субарахноїдальний крововилив в корі великої півкулі та субдуральний крововилив є прижиттєвими.

Висновком експерта № 102 від 19 грудня 2021 року судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , згідно з яким на тілі останнього при освідуванні виявлено садно в виличній ділянці справа, яке розташоване на фоні синця, утворились внаслідок тупого предмету з шорсткою діючою поверхнею, можливо не більш чим за близько 1-2 доби до часу його освідування і носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Висновком експерта № 81 від 19 грудня 2021 року/23 лютого 2022 року судово-медичної експертизи, висновком експерта №81-а від 02 березня 2022 року додаткової судово-медичної експертизи та висновком експерта №4 від 03 березня 2022 року/09 березня 2022 року комісійної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , згідно з якими на талі останньої виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, крововилили в м`які покрови голови, перелом кісток носа, численні синці голови обличчя, садна обличчя, верхній губи, крововиливи в слизові оболонки обох губ; розтрощення грудної клітки з численними переломами ребер справа та зліва - переломи 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 - го ребер зліва по середньо - ключичній лінії, 5, 6, 7, 8, 10, 11 - го ребер зліва по лопатковій лінії, 3, 4, 5, 7, 8, 10 - го ребер зліва по пригрудинній лінії, 7, 8, 9, 10, 11 - го ребер справа по середньоключичній лінії, 3, 4, 6, 7, 8 -го ребер справа між пригрудинною та середньо - ключичною лініями; перелом тіла грудини; перелом грудного відділу хребта з майже повним розривом міжхребцевого з`єднання між 9-тим та 10-м грудними хребцями; множинних синців та саден тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які могли утворитися внаслідок дії тупих предметів, ускладнились загрозливим для життя станом здоров`я - шоком і стосовно живих осіб у своїй сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Причиною смерті ОСОБА_9 стала сукупність вищевказаних тілесних ушкоджень - масивна тупа травма тіла з закритою черепно-мозковою травмою з крововиливом під тверду та м`які оболонки головного мозку, розтрощенням грудної клітки з численними переломами ребер справа та зліва, перелом грудини та перелом грудного відділу хребта, які ускладнилися шоком, венозним повнокрів`ям внутрішніх органів, набряком легенів і головного мозку, що і стало безпосередньою причиною її смерті. Між даними ушкодженнями і наступом її смерті існує прямий причинний зв`язок. Враховуючи морфологічні ознаки, локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень, які віднесено до групи ІІ, можна стверджувати, що було не менше 27 контактів травмуючих предметів з тілом ОСОБА_9 .

Висновком судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи №18 від 20 січня 2022 року, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованих йому протиправних дій, ознаки органічного емоційного лабільного розладу в ст. компенсації, однак ступінь змін зі сторони психіки була не така, що позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_8 перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 не потребує. На час правопорушення ОСОБА_8 у стані фізіологічного афекту чи в іншому особливому емоційному стані (стрес, фрустрація, психоемоційне збудження), як психологічної підстави для сильного душевного хвилювання, не знаходився.

Висновком експерта судової імунологічної експертизи №16 від 17 січня 2022 року/28 січня 2022 року, згідно з яким кров на футболці, ножі, змивах речовини бурого кольору з поверхні деревної коробки вхідних дверей в будинок, змивах речовини бурого кольору з поверхні підлоги на веранді, коридорі, з поверхні підлоги у кімнаті, м`якого крісла, вилучені 20 грудня 2021 року під час проведення огляду місця події в будинку АДРЕСА_1 може походити від потерпілої ОСОБА_9 .

Висновком експерта судової цитологічної експертизи №4 від 17 січня 2022/24 січня 2022 року, згідно з яким при судово медичному дослідженні резинових чобіт зеленого кольору, кров в об.2, 3, 4 на лівому та в об.5, 6 на правому резинових чоботях походять від особи, кров якої також містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що також не виключає їх походження за рахунок потерпілої ОСОБА_9 .

Висновком експерта судової цитологічної експертизи №6 від 26 січня 2022/03 лютого 2022 року, згідно з яким при судово медичному дослідженні господарської сокири та пластмасового відра, сліди крові на відрі (об.5) та епітеліальні клітини на дні відра (об.6) можуть походити від особи жіночої генетичної статі, кров якої містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_9 . Що ж стосується слідів крові на відрі об.1-4, 6, то вони походять від особи, кров якої містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО, що також не виключає їх походження від потерпілої ОСОБА_9 . При судово-медичному дослідженні господарської сокири кров та епітеліальні клітини людини не виявлені.

Висновком експерта судової цитологічної експертизи №7 від 26 січня 2022 року/03 лютого 2022 року, згідно з яким при судово медичному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілої ОСОБА_9 , кров, що була виявлена в піднігтьовому вмісті її рук, походить від особи, кров якої містить антигени А і В ізосерологічної системи АВО, або від змішування крові осіб з різною комбінацією вищевказаних антигенів в крові, що не виключає її походження від неї самої. Домішки крові від ОСОБА_8 теж не виключаються, якщо на момент скоєння злочину у нього були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею.

Наведені вище та дослідженні судом докази узгоджуються між собою в деталях щодо обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи: часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Колегія суддів критично ставиться до показів обвинуваченого ОСОБА_8 , про те що він не мав наміру вбивати ОСОБА_9 а тільки наніс їй тілесні ушкодження. Така позиція обвинуваченого повністю спростовується встановленими у ході судового розгляду фактичними обставинами та безпосередньо дослідженими у суді вищеперерахованими доказами.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілої, повинні ретельно досліджуватися докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю (постанови Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі

№ 760/4968/15-к, від 18 жовтня 2018 року у справі № 348/1153/17, від 08 листопада 2018 року у справі № 360/718/16-к, від 18 грудня 2018 року у справі № 569/2944/16-к, від 13 березня 2019 року у справі №545/1642/15-к, тощо).

У цьому кримінальному провадженні, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 , завдаючи ОСОБА_9 тілесні ушкодження у спосіб та за обставин, викладених вище, розумів можливі негативні наслідки своїх дій, що фактично настали, у виді смерті останньої і бажав їх настання.

Такий висновок колегії суддів грунтується на тому, що ОСОБА_8 , у помешканні ОСОБА_9 , спільно з нею розпивав спиртні напої, в ході чого, через ревнощі ОСОБА_9 , виник конфлікт під час якого

ОСОБА_8 , завдав їй численні удари руками, ногами та резиновим чоботом в ділянку голови, обличчя, тулуба та кінцівок. Характер, локалізація та кількість ударів, ненадання обвинуваченим першої медичної допомоги, не викликом швидкої допомоги, не повідомленням органів поліції та залишенням ОСОБА_9 помирати, свідчать про усвідомлення ним небезпечного характеру своїх дій і що, посягаючи на життя ОСОБА_9 , передбачав, що наслідками таких дій може стати смерть останньої та бажав цього.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що часткове визнання вини обвинуваченим спрямоване на спотворення фактичних обставин справи для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого ОСОБА_8 , дослідивши та оцінивши вищенаведені докази, показання потерпілої, свідків, колегія суддів доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (вбивста), з особливою жорстокістю, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 Кримінального кодексу України, тобто злочину, передбаченого пунктами 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів, у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, наслідком якого є непоправне - смерть людини.

Колегія суддів враховує, стійку антисоціальну спрямованість обвинуваченого та схильність до вчинення злочинів проти життя та здоров`я людей, оскільки ОСОБА_8 раніше відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що підтверджується довідкою про судимість та чого не заперечував обвинувачений у ході судового розгляду. Крім того, обвинувачений на момент затримання був офіційно не працевлаштований, не одружений, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, не маючий на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , колегією суддів не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно з ст. 67 КК України, колегія суддів визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З огляду на усі дані, які підлягають врахуванню при призначенні покарання у відповідності до положень ст. 65 КК України, колегія суддів приходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Підстав для призначення обвинуваченому найбільш суворого виду покарання у виді довічного позбавлення волі колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України суд, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднує обвинуваченому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Заокського районного суду Тульської області Російської Федерації від 20 травня 2015 року за ч. 1 ст. 105 Кримінального кодексу Росії, який ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 29 травня 2018 року приведено у відповідність із законодавством України, оскільки розглядуваний злочин вчинений останнім під час умовно-дострокового звільнення.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 грудня 2021 року, ОСОБА_8 був затриманий 18 грудня 2021 року о 21 год 25 хв. Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 грудня 2021 року відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався. Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_8 необхідно остаточно відрахувати з часу його затримання, а саме, з 18 грудня 2021 року.

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення щодо її матері, глибину фізичних та душевних страждань, глибокий психологічний стрес, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи та вимоги розумності та справедливості, відповідно оцінює їх в розмірі 400000 гривень, які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 , а тому цивільний позов про відшкодування моральної шкоди необхідно задовольнити частково.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні необхідно вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст. 174 КПК України.

Застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, згідно ухвали слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року підлягають скасуванню у зв`язку із постановленням кінцевого рішення по справі.

Керуючись ст. 368-371, 373 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за п. п. 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років 9 (дев`ять) місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Заокського районного суду Тульської області Російської Федерації від 20 травня 2015 року за ч. 1 ст. 105 Кримінального кодексу Росії, який ухвалою Любомльського районного суду Волинської області від 29 травня 2018 року приведено у відповідність із законодавством України, та остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту затримання, а саме з 18 грудня 2021 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 400000 (чотириста тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою свідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 21 грудня 2021 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «NOMI», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «NOMI», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , які передано до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області знищити;

- штани чорного кольору жіночі, нічну жіночу сорочку у біло-рожевий візерунок, які поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих; чоловічу клітчасту сорочку, яку поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих; господарську сокиру, яку поміщено у полімерний пакет чорного кольору, який опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих; резинові чоботи зеленого кольору, які поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих; спідницю синього кольору та спідницю клітчасту чорно-білого кольору, які поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих; три підодіяльники, дві наволочки, покривало у молочно-бордовий візерунок, дві ганчірки, які поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та понятих та, які передано до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області - знищити;

- куртку чорного кольору, кофту спортивну чорного кольору із замком «блискавкою», джинси синього кольору, одну пару гумових галошів чорного кольору 43 розміру, майку сірого кольору, які поміщено у картонну коробку, яку опечатано паперовою біркою з підписом слідчого та учасників процесуальної дії та, яка передана до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області - знищити;

- мобільний телефон марки «NOMI», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 , який поміщено в спецпакет SUD1112011, який передано до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області знищити;

- біологічні зразки, а саме: мазки відбитків та змивів з головки статевого члена, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого; зразки букального епітелію, які поміщено у паперовий пакет коричневого кольору, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого; зразки змивів з рук, які поміщено у паперовий пакет коричневого кольору, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого; зразки волосся ОСОБА_9 , які поміщено у паперовий пакет коричневого кольору, яку опечатано паперовою біркою з відтиском печатки «для довідок» з підписом слідчого та, які передано до камери схову речових доказів відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України у Волинській області - знищити.

Грошові кошти в сумі 283 (двісті вісімдесят три) гривні, які були вилучені у ОСОБА_8 та знаходяться в спецпакеті, який переданий на зберігання у Волинське управління «ПриватБанку» - повернути останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3