КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синютки Білогірського району Хмельницької області, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, -
за участю: прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 10 листопада 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 835 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 000 грн. 00 коп.
В ухвалі слідчий суддя, враховуючи тяжкість покарання, суспільний інтерес, особу підозрюваної, вік та стан її здоров`я, сімейний стан, наявність у підозрюваної постійного місця проживання, її майновий стан, а також те, що кримінальне правопорушення вчинено під час військової агресії Російської Федерації проти України, дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 без належного контролю її поведінки, враховуючи стадію досудового розслідування, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити документи фінансово-господарської діяльності, в яких відображені докази причетності її до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а отже клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі, з покладенням відповідних обов`язків.
На думку захисника, оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, та підлягає скасуваню через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та наявність істотних порушень вимогам кримінального процесуального закону.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 вказав, що слідчий і прокурор у клопотанні та слідчий суддя в ухвалі не зазначили, чому жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не унеможливить вчинення дій, визначених як ризики.

Захисник вказує, що відповідно до наданих матеріалів, громадянка ОСОБА_6 мала відношення до діяльності щодо збирання благодійних внесків тільки 6 днів, з 05.07.2022 року по 11.07.2022 року, а факт перебування підозрюваної з 30.07.2022 р. по 11.08.2022 р. за кордоном і її повернення в Україну свідчить про відсутність наміру переховуватись від органу досудового розслідування.

Захисник звертає увагу суду також на те, що підозрювана має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки та вказує, що розмір застави є непомірно великим і у даній справі, на переконання сторони захисту, такий розмір має становити 80 розмірів прожиткового мінімуму. для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000336 від 28.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, строк дії якого продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 на 30 діб, № 259/2022 від 18.04.2022 на 30 діб, № 341/22 від 17.05.2022 на 90 діб та № 2500-ІХ від 15.08.2022 на 90 діб.

У зв`язку з цим, усвідомлюючи бажання громадян України надавати благодійну допомогу Збройним Силам України, ОСОБА_11 , на початку березня 2022 року, перебуваючи у місті Києві, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив заволодіти їх майном шляхом обману, через діяльність благодійних організацій.

З метою реалізації свого умислу, ОСОБА_11 розробив план злочинної діяльності, який передбачав діяльність колл-центру, працівники якого вводили в оману громадян України щодо здійснення фінансово-матеріальної підтримки Збройних Сил України та з цією метою переконували громадян України перераховувати кошти на рахунок благодійної організації, підконтрольної ОСОБА_11 . Після надходження коштів на рахунок благодійної організації ОСОБА_11 планував заволодівати отриманими грошима, не здійснюючи благодійну діяльність.

Розуміючи, що вчинення подібних особливо тяжких корисливих злочинів вимагає чітких і узгоджених дій, значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, ОСОБА_11 вирішив створити злочинну організацію, якою він особисто мав керувати. Будучи обізнаним з благодійною діяльністю, ОСОБА_11 прийняв рішення в обов`язковому порядку залучити до діяльності злочинної організації діючу та зареєстровану у встановленому законом порядку благодійну організацію, її службових осіб та інших учасників.

На виконання свого плану зі створення злочинної організації та з метою спільного заволодіння грошовими коштами громадянин України ОСОБА_11 до її складу залучив ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , яка була керівником діючої Благодійної Організації «БФ Гаряча лінія життя», у якої відкрито банківський рахунок « НОМЕР_1 ».

На вказаний рахунок, потерпілі мали добровільно переводити благодійні внески у грошовій формі на різні суми, якими у подальшому заволодівали члени злочинної організації.

На ОСОБА_6 , як на активного учасника злочинної організації, були покладені обов`язки із пошуку та залучення до складу організації інших учасників, інструктаж та контроль останніх, надання списків потенційних потерпілих та засобів зв`язку, за допомогою яких здійснювались кримінальні правопорушення іншими учасниками злочинної організації, видача заробітної плати, підготовка заздалегідь фіктивних звітів та відео фотоматеріалу для звітування перед потерпілими.

Зазначена злочинна організація, починаючи з початку березня 2022 року посягала на право власності фізичних осіб.

За час існування створеної ОСОБА_11 злочинної організації, її учасниками, з відома і схвалення всіх її членів, які діяли спільно, з єдиним умислом на досягнення злочинного результату, відомого їм усім, було здійснено заволодіння шляхом обману (шахрайство) грошовими коштами ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та інших осіб на загальну суму 8 725 409 грн., тобто вчинено особливо тяжкі злочини, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України.

12.09.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. (т.1, а.с. 40-55)

12.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. (т.1, а.с. 56-58)

12.09.2022 р. старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим із прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
13.09.2022 р. ухвалою слідчого судді Печерського суду міста Києва вказане вище клопотання було задоволене, та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 10 листопада 2022 року включно із визначенням застави у розмірі 835 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваної до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, суспільний інтерес, особу підозрюваної ОСОБА_6 , вік та стан здоров`я підозрюваної, сімейний стан, наявність у підозрюваної постійного місця проживання, майновий стан підозрюваної, а також те, що кримінальне правопорушення вчинено під час військової агресії Російської Федерації проти України, коли вирішувалась доля нашої країни, з особливим цинізмом по відношенню до патріотично налаштованих громадян України, які вносили свій посильний вклад та надавали фінансову допомогу у вигляді добровільних пожертвувань Збройним Силам України задля Перемоги та до військовослужбовців, яким ця допомога адресувалась, дискредитацію Громадських організацій, які насправді надавали та надають допомогу Збройним Силам України.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України., що є підставою для застосування до підозрюваної відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують їх, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.
Таким чином, як вважає колегія суддів, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.
Колегією суддів також встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрювана ОСОБА_6 без належного контролю її поведінки, враховуючи стадію досудового розслідування, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити документи фінансово-господарської діяльності, в яких відображені докази причетності її до вчинення вказаних кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 злочину, слідчий суддя, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваної та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної та суворість можливого покарання за інкримінований злочин та те, що інкриміновані діяння були вчинені під час військової агресії Російської Федерації проти України, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд на законних підставах визначив їй заставу у розмірі 835 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 000 грн. 00 коп у національній грошовій одиниці.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді, оскільки визначена слідчим суддею застава у вказаному розмірі зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України.

Приймаючи вказане рішення слідчий суддя врахував фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правомірно визначив на даному початковому етапі досудового розслідування саме такий розмір застави.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, на даній стадії досудового розслідування, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду, є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 .
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року, якою задоволено клопотання клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 10 листопада 2022 року включно, із визначенням застави у розмірі 835 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 000 000 грн. 00 коп., - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3780/2022
Єдиний унікальний номер 757/24366/22-к
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_33
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1