465/7323/22
1-кс/465/2089/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2022 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000795 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб із можливістю внесення застави у розмірі 45 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000795 від 27 листопада 2022 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

02.12.2022 СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 затримано в порядку, визначеному ст.208 КПК України.

03.12.2022 слідчим СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища за попередньою змовою групою осіб з невстановленими службовими особами, поєднане з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно змісту поданого клопотання ОСОБА_6 підозрюється в тому, що, перебуваючи на посаді лікаря-психіатра 15 психоневрологічного відділення комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (юридична адреса м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, ), діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими службовими особами даної лікувальної установи, в ході проходження в період часу з 28.10.2022 по 25.11.2022 пацієнтом ОСОБА_7 стаціонарного лікування у вказаному лікувальному закладі, який будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_6 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме створення штучних перешкод у виготовленні та видачі медичної документації про проходження ним лікування, знаходячись у власному кабінеті 15 психоневрологічного відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, неодноразово висловлювала вимоги про надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за вчинення дій з використанням свого службового становища, а саме за виготовлення та видачу йому медичної документації про проходження ним лікування у 15 психоневрологічному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ», та 02.12.2022, приблизно о 11:20 год., знаходячись у приміщенні її службового кабінету, який знаходиться в 15 психоневрологічному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 (двісті) доларів США.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: - заявою ОСОБА_7 ; - протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, від 02.12.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2022, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 02.12.2022 року; - протоколом обшуку від 02.12.2022 року; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У поданому клопотанні слідчим зазначається, що у слідства є достатні та обгрунтовані підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик, що підозрювана в подальшому може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на заявника і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також переховуватись від органу досудового розслідуванні і суду.

Вказує, що відсутні обґрунтовані підстави вважати, що застосування до підозрюваної ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених у такому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання та обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Показала суду, що ОСОБА_6 не є посадовою особою, відтак ї дії не можуть бути кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України, як зазначено у клопотанні. Окрім цього, вказала, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштована, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею проживає за вказаною адресою її матір похилого віку, яка має проблеми зі здоров`ям та потребує догляду. Окрім цього, на утриманні ОСОБА_6 перебуває син ОСОБА_8 , який є інвалідом третьої групи з дитинства.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку свого адвоката, просила обрати їй інший запобіжний захід, не пов`яазний з позбавленням волі.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковомузадоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в ході судового розгляду, 27.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000795 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368 КК України.

02.12.2022 СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 затримано в порядку, визначеному ст.208 КПК України.

03.12.2022 слідчим СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львова, громадянці України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в одержанні службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням свого службового становища за попередньою змовою групою осіб з невстановленими службовими особами, поєднане з вимаганням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 183 КПК України не перешкоджає застосуванню до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 органом досудового розслідування інкриміноване те, що вона, перебуваючи на посаді лікаря-психіатра 15 психоневрологічного відділення комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (юридична адреса м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, ), діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими службовими особами даної лікувальної установи, в ході проходження в період часу з 28.10.2022 по 25.11.2022 пацієнтом ОСОБА_7 стаціонарного лікування у вказаному лікувальному закладі, який будучи поставленим в умисно створені ОСОБА_6 умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів, а саме створення штучних перешкод у виготовленні та видачі медичної документації про проходження ним лікування, знаходячись у власному кабінеті 15 психоневрологічного відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, неодноразово висловлювала вимоги про надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів за вчинення дій з використанням свого службового становища, а саме за виготовлення та видачу йому медичної документації про проходження ним лікування у 15 психоневрологічному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ», та 02.12.2022, приблизно о 11:20 год., знаходячись у приміщенні її службового кабінету, який знаходиться в 15 психоневрологічному відділенні КНП ЛОР «ЛОКПЛ» за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 (двісті) доларів США.
Відповідно до ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - заявою ОСОБА_7 ; - протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України, від 02.12.2022 року; - протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 28.11.2022, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 02.12.2022 року; - протоколом обшуку від 02.12.2022 року; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На переконання слідчого судді, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке їй інкриміновано органом досудового розслідування.

А тому, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваної ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Також, слідчим та прокурором належно обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_6 в подальшому може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на заявника і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також переховуватись від органу досудового розслідуванні і суду.
При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_6 за ч.3 ст.368 КК України, згідно положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, вказують на реальне існування ризиків того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі, підлягає врахуванню як один із суттєвих критеріїв при обранні запобіжного заходу.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Також у своєму рішенні у справі "W проти Швейцарії" від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Частиною 1 ст. 176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч.3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є недостатнім для запобігання ризикам, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не встановлено осіб, які б взяли її на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, а також застосування запобіжного заходу у виді застави до підозрюваної є недоцільним та недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Разом з тим, слідчий суддя не в повній мірі погоджується із доводами слідчого та прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України з огляду на встановлені в судовому засіданні обставин передбачені ст. 178 КПК України.
Зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваної ОСОБА_6 підтверджується тим, що така є офіційно працевлаштованою, раніше не судимою особою, за місцем проживання негативних характеристик суду не надано.
Окрім цього, слідчим суддею береться до уваги, що ОСОБА_6 має на утриманні сина ОСОБА_8 , 2001 року народження, з інвалідністю третьої групи з дитинства, що підтверджується копією довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААВ №063542 від 19.07.2022 року. Також підозрювана ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до виписки-епікризу №3429(20) від 30.12.2020 року із медичної карти стаціонарного хворого та виписки№3495 від 05.02.2020 року із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , така має ряд хронічних захворювань, а саме: цукровий діабет типу 2 з діабетичною вегетативною нейропатією, гіпертензивна (гіпертонічна( хвороба серця без (застійної) серцевої недостатності та змішана астма.
Зважаючи на вказане, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, за адресою: АДРЕСА_1 , зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.
З урахуванням усіх обставин, а також наявності постійного місця проживання та строку, на який обирається запобіжний захід, такий запобіжний захід є пропорційним меті, тобто забезпеченню кримінального провадження.
Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які були обґрунтовані раніше та ефективності здійснення кримінального провадження. Метою застосування електронного засобу контролю є здійснення контролю за переміщеннями підозрюваної.
Слід зазначити, що кримінально-процесуальним законодавством передбачено, що в разі невиконання покладених згідно ухвали слідчого судді обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Керуючись ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000795 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України відносно ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту рахувати з моменту фактичного затримання 15 год. 15 хв. 02 грудня 2022 року, який закінчується о 15 год. 15 хв. 30 січня 2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) не залишати місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування із заявником, свідками у даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), у тому числі для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Зобов`язати ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрювану ОСОБА_6 , до якої застосований цілодобовий домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору та начальнику ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для виконання.

Ухвалу може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 05.12.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1