КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 27 жовтня 2022 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 та змінено запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_6 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 11 листопада 2022 року включно, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною.
Зазначає, що слідчим суддею безпідставно зазначено в оскаржуваному рішенні про недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання під вартою ОСОБА_11 .
Зокрема прокурор зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_6 , пред`явлено підозру у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, які передбачають можливість призначення покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, відтак підозрюваний усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, з метою його уникнення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні) виражається у тому, що ОСОБА_11 , отримуючи матеріали клопотань про обрання та продовження щодо нього запобіжного заходу на даний час володіє інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, інших підозрюваних, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим підозрюваний, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів.
Необґрунтованим також є посилання слідчого судді на тривалість розслідування кримінального провадження, як на одну із підстав для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Слідчим суддею не враховано, що у кримінальному провадженні про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів повідомлено 14 особам. Проведено та проводяться значна кількість слідчих, негласних слідчих (розшукових) дій, процесуальних дій, що вимагає значного часу.
Також, слідчим суддею необґрунтовано зазначено про недоведеність прокурором вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зауважує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 19 травня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від № 0000380, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1,2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.
25 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб. В подальшому, строк тримання підозрюваного під вартою продовжувався, у тому числі ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2022 року строком до 25 вересня 2022 року.
11 січня 2022 року Першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23 лютого 2022 року. В подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2022 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000380 від 19.05.2021 продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 23 листопада 2022 року.
07 вересня 2022 року захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 подав до Печерського районного суду м. Києва клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року клопотання захисника задоволено та змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 11 листопада 2022 року включно, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення про наявність підстав для зміни обраного запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не надано доказів про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчому судді не надано.

Окрім того, враховано встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень та дані, які характеризують особу підозрюваного.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає їх законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання, не раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали.
Частина 4 ст. 201 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу слідчим суддею враховано не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні захисника підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт перевірено при розгляді клопотання захисника. При цьому, допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу.

Слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні захисника підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 181 КПК України.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.
Слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати його, у вчиненні кримінальних правопорушень, зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження.
Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_6 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, правильно зроблено слідчим суддею.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтовані. Слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Окрім того, слідчий суддя врахував процесуальну поведінку ОСОБА_6 , яка є належною, дані що характеризують особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків та сімейний стан (має на утриманні двох неповнолітніх дітей), постійне місце проживання разом із родиною, та ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні, недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.
Твердження прокурора про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного.

Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою змінено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без змін. Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

При перевірці законності ухвали слідчого судді, колегія суддів враховує те, що на даний час досудове розслідування завершено, виконуються вимоги ст. 290 КПК України, відтак ризики перестали існувати, а з часу винесення ухвали підозрюваний не порушував покладені на нього обов`язки.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2022 року, відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
Ю ОСОБА_12 ОСОБА_13

Провадження 757/23793/22-к
Справа № 11-сс/824/3812/2022 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Категорія ст.200 КПК Доповідач: ОСОБА_15