Єдиний унікальний номер 185/659/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001297від 16.11.2022 року за обвинуваченням:

неповнолітнього ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер

НОМЕР_1 , уродженця м. Павлоград,

Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною

середньою освітою, навчається ДНЗ «ПТУ № 81»,на 2 курсі,

зареєстрованого та мешкаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

соціального педагога ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_3 , 11.11.2022, перебуваючи за місцем мешкання свого рідного батька, ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , припустив, що в господарських приміщеннях на території домоволодіння сусідів батька можуть перебувати речі, які становлять матеріальну цінність, і у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, неповнолітній ОСОБА_3 , 11.11.2022, приблизно о 21.30 годині, не повідомивши батькові про свої наміри, вийшов з будинку, де перебував, та попрямував в бік домоволодіння сусідів за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, неповнолітній ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони залишаться ніким не поміченими, переліз через паркан зазначеного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , біля якого одразу розташований дах господарських будівель, та, перейшовши по даху даних господарських будівель, спустився з даху, тим самим проник на територію домоволодіння. В той же день, приблизно о 21.35 годині, неповнолітній ОСОБА_3 , побачивши незамкнені двері до господарського приміщення, зайшов до середини приміщення, розташованого на території домоволодіння за вказаною адресою та, звернувши увагу на майно, що там перебувало, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та обернення його на свою користь, скориставшись тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її вилучення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з єдиним умислом, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до іншого приміщення викрав з господарського приміщення болгарку марки «Stern», модель AG 230 B, синього кольору, що належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому майнову шкоду на загальну суму 1366, 67 грн.

Після чого неповнолітній ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та на запитання суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден з місцем, часом, вартості викраденого майна, висновками експертизи. Додав, що дійсно 11.11.2022, перебуваючи у батька вдома, він переліз через паркан до його сусідів за адресою: АДРЕСА_3 , де викрав богарку, яка належить ОСОБА_9 . У скоєному він щиро кається, шкоду потерпілому відшкодовано, повернувши викрадене майно.

Представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що обвинувачений є її сином, з яким вона у добрих стосунках. Син їй нічого не розповідав за скоєний злочин. Проживають вони разом із сином. Батько не допомогає їй у вихованні сина. Умови для навчання та проживання для сина добрі. Стан здоров`я у сина добрий. Виховні роботи з сином вона провела, та надалі вважає, що зможе контролювати його поведінку щодо недопущення у майбутньому порушень.

Допитавши обвинуваченого, представника неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Його дії кваліфікуються за ч.4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Неповнолітній обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, навчається в ДНЗ «ПТУ №81, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, також не перебуває на обліку в службі у справах дітей, за місцем навчання та проживання характерезується позитивно, вину визнав у повному обсязі, шкоду потерпілому відшкодовано.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженним, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, зокрема пом`якшуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 Кк України у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням ст.. 69 КК України з наступних підстав.

Положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Так, із урахуванням всіх обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, що тяжких наслідків не настало, враховуючи молодий вік обвинуваченого, тобто, вчинення злочину неповнолітнім, його критичне відношення до вчиненого ним, щирого каяття, відшкодування шкоди потерпілому, який претензій до обвинуваченого не має, та не наполягав на позбавлення волі останнього, також, суд бере до уваги, що неповнолітній обвинувачений виховується без батька, а тому, саме із зазначених обставин суд вважає за можливе застосувати відносно нього ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України.

З огляду на викладені вище встановлені судом обставини, а також із урахуванням особи винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання неповнолітнього обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши відносно нього ст. 75, 76, 104 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. слід стягнути з матері обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та із застосуванням ст.69 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінльному провадженні:

- болгарку марки «Stern», модель AG 230 B, синього кольору, яку передано на зберігання під розписку ОСОБА_9 залишити останньому за належністю.

Стягнути з представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Суддя ОСОБА_1 .