Номер провадження:1-кп/521/967/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

22 лютого 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового розгляду розглянувши кримінальне провадження № 0001029 від 04.08.2021 року та № 0000173 від 01.03.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Овідіополь Одеської області, гр. України, який має неповну вищу освіту, до затримання працював неофіційно робочим у сфері зварювання металу, розлученого, який проживає в АДРЕСА_1 та зареєстрований в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії підготовчого провадження.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор оголосив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики заявлені стороною обвинувачення не зменшились.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не має.

3.3.Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити йому запобіжний захід та обрати більш м`який.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.Питання яке було поставлено перед судом полягає в тому, чи існують підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та чи потреби правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора?

4.2.Для відповіді на таке питання необхідно оцінити фактичні обставини правопорушення, в якому обвинувачується особа та особистість ОСОБА_3 .

4.3.Фактичні обставини на стадії розгляду обвинувального акту показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а саме за вчинення тяжкого злочину у сфері недоторканності державних кордонів.

4.4.Суд враховує, що обвинувачення це вже більш ґрунтовне твердження (на протидію підозрі) про винуватість особи. Воно пов`язано із кількістю та якістю доказів, яких достатньо на думку прокурора для передачі обвинувального акту до суду та доведення перед судом вини обвинуваченого. Суд не може не враховувати такий довід та вважає, що є ґрунтовні припущення про наявність певних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 , які дозволяють прокурору стверджувати про існування обґрунтованого обвинувачення. Такі самі докази існують проти встановлених на думку прокурора ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 5 ст. 177 КПК.

4.5.Так, існує ризик переховування обвинуваченого від правосуддя при умові більш мінімальних заходів контролю від держави. Самі властивості правопорушення, обізнаність обвинуваченого про можливість таємного перетину державного кордону та затримання під час спроби такого перетину, показують необхідність більш суворого заходу забезпечення кримінального провадження по відношенню до ОСОБА_3 .

4.6.Оскільки останній в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення проти власності, існує ризики вчинення нового злочину. Не можна у даному провадженні не припустити про існування ризику впливу на зміст існуючих доказів та створення перешкод для розгляду кримінального провадження шляхом не явки до суду зі штучних підстав.

4.7.Сторона захисту не спростовувала зазначені доводи прокурора. Захисник лише повідомив, про відсутність доказів оголошених ризиків. Натомість аналіз таких доводів прокурора дають право на думку про існування розумних фактів, які по іншому ніж визначено прокурором, їх тлумачити не можливо.

4.8.Таким чином, існують достатні підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням як обґрунтованості підозри, так і доведених ризиків можливості перешкоджання кримінальному провадженню.

4.9.Обставини, що враховуються при продовженні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені судом.

4.10.Так, ОСОБА_3 знаходиться у віці 38 років, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Захисником надані документи про певні захворювання обвинуваченого, однак вказані захворювання не перешкоджають знаходженню обвинуваченого в умовах ізолятора, а також не обтяжують його особисто настільки, щоб він переносив значні страждання та муки під час знаходження в спеціальній установі. Ознак нелюдського поводження, або такого яке принижує гідність людини, судом не встановлено. ОСОБА_3 має місце проживання в м. Одесі. Хоча раніше не судимий, однак в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності і кримінальне провадження знаходиться у Київському районному суді м. Одеси. Розлучений, дитина проживає спільно з матір`ю і станом на день розгляду клопотання перебуває в Р. Молдова.

4.11.Викладені обставини на думку суду не свідчать про стійкі соціальні зв`язки. Наявні ж відносини з матір`ю, яка мешкає в смт. Овідіополь Одеської області, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

4.12.Даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які можуть свідчити про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою, або про скасування запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено. Вказані ризики виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

4.13.Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

4.14.При цьому суд зазначає, що в подальшому після дослідження всіх необхідних доказів по провадженню та з урахуванням думки учасників судового розгляду, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, з метою не допустити перетворювання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення свободи.

4.15.Вирішуючи питання, щодо збільшення розміру застави до 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом встановлено наступне.

4.16.Застава, як альтернативний запобіжний захід, вперше встановлена обвинуваченому 05.08.2022 року слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси. Вона складала 1 488 600 (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч шістсот) гривень. В подальшому ухвалою слідчого судді від 29.09.2022 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід та 04.11.2022 суддею Малиновського районного суду м. Одеси зменшено розмір застави до 208 000 (двохсот восьми тисяч) гривень.

4.17.Станом на день проведення судового засідання, обвинувачений знаходиться під вартою, відповідно не здатний сплатити суму застави, яка визначена.

4.18.Окрім того, прокурор не довів, по-перше що застава у розмірі 600 (шістсот) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 року складає суму у розмірі 1 488 600 (один мільйон чотириста вісімдесят вісім тисяч шістсот) гривень є об`єктивно необхідною для обвинуваченого; по-друге, що обвинувачений має фінансові можливості для внесення такого розміру застави; по-третє, що обвинувачений є заможною людиною, яка здатна користуватись такою значною сумою грошових коштів і для нього такий порядок речей є звичайним; по-четверте, що інша сума застави, менше за розміром, не здатна забезпечити належної поведінки обвинуваченого. Все це є не тільки обов`язком прокурора, як представника обвинувальної влади, але й необхідною частиною правосуддя, яке потребує доказової інформації у кожному правовому питанні, яке вирішується судом.

4.19.Прокурор в судовому засіданні взагалі не доводив обставин пов`язаних із виключністю випадку гр. ОСОБА_3 , який призводить до визначення такої великої суми застави. Відповідно суд розглянув питання альтернативного запобіжного заходу за наявними доказами та документами.

4.20.У даному випадку, злочин який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів. Як відомо, розмір застави визначається в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КК. Для тяжкого злочину така межа встановлена від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно, суд враховує особистість обвинуваченого, властивості злочину в якому він обвинувачується та загальні обставини фактичних обставин, які відомі станом на час підготовчого засідання, вважає за необхідне визначити максимальний розмір застави, який визначений у законі, тобто вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підстав для встановлення більшого розміру застави судом не встановлено та прокурором не доведено.

4.21.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити частково.

1.2.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів.

1.3.Розмір застави визначений судом в ухвалі від 04.11.2022 року обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 04.11.2022 року 208 000 (двісті вісім) тисяч гривень.

1.4.Обов`язки, які визначені обвинуваченому в ухвалі суду від 04.11.2022 року, у випадку внесення застави залишити без змін.

1.5.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 22.02.2023 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.04.2023 року.

2.2.Строк дії ухвали суду в частині дії обов`язків, які покладені на обвинуваченого у випадку внесення застави становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з дня звільнення особи з-під варти. Ухвала суду в частині застосованих обов`язків припиняє свою дію через 60 (шістдесят) днів, після звільнення особи з-під варти. Застава як запобіжний захід продовжує свою дії безстроково, до скасування відповідною ухвалою суду.

2.3.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.4.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.5.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1