Справа № 509/1465/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

При секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь клопотання Арутюнян Фріди про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000069 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2023 року заявник звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з вищевказаним клопотанням в якому просив суд частково скасувати арешт автомобіля «Peugeot» моделі «Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 в частині заборони права користування.

Вказує, що на даний час в подальшому застосуванні арешту автомобіля відпала потреба, оскільки всі необхідні експертизи за його участі вже проведені.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту без його участі, не заперечує щодо часткового скасування арешту.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмовими доказами, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом встановлено, що слідчим відділом відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000069 від 23.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2023, близько 16 год. 00хв., на ділянці дороги Н-33, сполученням Одеса-Білгород Дністровський - Монаші, в смт. Великодолинське, вул. Чорноморська відбулося зіткнення автомобіля марки Peugeot моделі Partner д.н.з. НОМЕР_3 білого кольору під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та велосипедиста ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті чого, ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, внаслідок чого був госпіталізований до Чорноморської МКЛ

22.02.2023 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вилучені:

1) автомобіль марки «Peugeot» моделі «Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

2) велосипед ММВЗ, номер рами НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

23.02.2023 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

Цього ж дня, 23.02.2023 зазначені транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000069..

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року (№509/902/23) накладено арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 4 с. 41 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до "Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої державою Україна 17 липня 1997 року, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених Законом і загальними принципами міжнародного права..

Основною метою ст.. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

У відповідності до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні їх вартості, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, суд розглянувши дане клопотання, з урахуванням положень ч. 2 та 4 ст. 170 КК України з урахуванням розумності та співрозмірності, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту, щоб це не призвело до звуження певних прав та свобод людини, а саме залишає накладений арешт на автомобіль «Peugeot» моделі «Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та скасовує арешт в частині користування вказаним транспортним засобом.

Однак, підстави для повного скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на відчуження автомобіля неприпустимо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

Керуючись ст.174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Зняти арешт в частині заборони користування автомобілем «Peugeot» моделі «Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , накладений згідно ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 23лютого 2023 року (509/902/23).

Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000069 від 23.02.2023. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, передати безоплатно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , 124 - автомобіль марки «Peugeot» моделі «Partner» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1