ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/193/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 09 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005384, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2022 року кримінальне провадження внесене 09 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005384, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України .

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився та жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Потерпілий ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, за її змістом посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить оскаржувану ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2022 року скасувати, а кримінальне провадження направити для продовження досудового розслідування до обласного слідчого управління.

В обґрунтування посилається на те, що органи поліції та прокуратури Дзержинського району за 8 років перебування кримінального провадження не вчиняли ніяких дій щодо проведення досудового розслідування, хоча ним було повідомлено про осіб, які були замовниками та виконавцями цього злочину.

Зазначає, що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань є невірними, оскільки органами досудового розслідування кримінальне правопорушення зареєстровано, як проступок, хоча було вчинено більш тяжке кримінальне правопорушення, а саме 06 жовтня 2014 року був скоєний напад на його життя та він був поміщений у реанімацію зі струсом головного мозку, крововиливом у головному мозку та переломом щелепи. Перебував у лікарні 21 день. Шість раз брали пункцію спинного мозку.

Водночас зазначає про його участь у розгляді справи господарським судом першої та касаційної інстанцій, де предметом розгляду було порушення прав та рейдерський захват підприємства ООО «Даніка», що на думку апелянта, пов`язано з нанесеними тілесними ушкодженнями.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала необґрунтованою апеляційну скаргу потерпілого та просила залишити її без задоволення.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст.135 КПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

Колегія суддів, звертає увагу, що потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, яка була підписана його батьком ОСОБА_7 , який не є стороною провадження, особою яка процесуально наділена правом подання апеляційної скарги, тому вважає, що вона подана тільки потерпілим ОСОБА_6 .

Мотиви суду

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02 липня 2004 року Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів, послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінально-процесуального законодавства України, якими передбачені права потерпілих від злочинів, є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст.55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Пунктом 33 цієї Постанови закріплено, що суди повинні суворо додержуватися вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства України щодо забезпечення прав потерпілого при закритті кримінальної справи.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, згідно положень п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Такий правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду, який констатував, що це є не дві окремі підстави, а тільки одна в доповненні з іншою у нерозривному зв`язку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно положень абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 09 жовтня 2014 року було внесено відомості до ЄРДР за №0005384за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , внаслідок чого останній був доставлений до медичного закладу ХМКЛШНМД ім. проф. Мєщанінова.

25 жовтня 2022 року прокурор Шевченківськой окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0005384 за ознаками кримінального з правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. До клопотання прокурором долучені відповідні матеріали зазначеного кримінального провадження.

Враховуючи, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності минули, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення, щодо якого внесено відомості до ЄРДР пройшло більше 3-х років, а особу що вчинила проступок не встановлено, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що на його думку досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проводилося на неналежному рівні, а прокурором неналежно здійснювалося процесуальне керівництво, не спростовують правильність висновків суду, оскільки встановивши підстави визначені п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд був зобов`язаний прийняти рішення про закриття кримінального провадження (абз.4 ч.4 ст.284 КПК України), при цьому процесуальний закон не надає права суду перевіряти при розгляді відповідного клопотання прокурора повноту проведеного досудового розслідування.

Як убачається з матеріалів провадження досудове розслідування тривало фактично 8 років, об`єктивних даних щодо наявності особи, яка вчинила злочин щодо апелянта, вони не містять.

Також є необґрунтованими доводи потерпілого про вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, оскільки це спростовується матеріалами кримінального провадження (висновками судово-медичних експертиз, протоколами допитів свідків та іншими), чому суд першої інстанції також надав правової оцінки. В апеляційній скарзі також не міститься об`єктивних даних на спростування таких доводів.

Версія апелянта, що заподіяння йому тілесних ушкоджень безпосередньо пов`язана з судовими спорами, які розглядались господарським судом, щодо рейдерського захвату підприємства належного потерпілому, перевірялись органом досудового розслідування, про що містяться відповідні протоколи слідчих дій.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали кримінального провадження не містять жодних об`єктивних даних про наявність осіб, які вчинили (чи могли вчинити) побиття потерпілого.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, правових підстав для її скасування не має, а відтак апеляційна скарга потерпілого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного 09 жовтня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005384, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3