Провадження № 1-кп/643/1062/22
Справа № 643/3431/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2022 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003543 від 03.11.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, який не одружений, тимчасово не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений: 17.06.2002 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 23.03.2004 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2, 4 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі; 12.04.2006 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі; 14.10.2008 Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 391, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі; 22.02.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі; 26.11.2012 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 16.01.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 22.03.2021 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 12.08.2021 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

В період часу з березня 2022 року по 03.11.2022 року, більш точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 зайшов до 4 під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де, піднявшись на 4 поверх та будучи достовірно обізнаним, що власники квартири АДРЕСА_3 тимчасово не проживають у вищевказаній квартирі, зайшов у тамбур та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив двері та зайшов до квартири АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_6 , і таким чином незаконно проник до житла.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, усвідомлюючи, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 незаконно таємно заволодів речами, які належать ОСОБА_6 , а саме:

- феном для волосся чорного кольору Extra Korto 2 Ionic, ТМ Coifin, вартістю 1178 гривень 00 копійок, який знаходився у шафі у кімнаті вищевказаної квартири;

- фрезером для манікюру рожевого кольору із написом на блочку AC/DC ADAPTER JLY1202000, вартість якого визначити не надається можливим;

- пультом чорного кольору від телевізора ТМ Samsung, s/n 11.10.31, вартість визначити не надається можливим;

- телевізором ТМ Samsung чорного кольору, модель LE40C650L1W, вартістю 2250 гривень 00 копійок, який знаходився у кімнаті.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3428 гривень 00 копійок.

Також 03.11.2022 року приблизно о 19 години 00 хвилин, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573 строком на 90 діб, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло.

ОСОБА_5 зайшов до 4 під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де, піднявшись на 4 поверх та будучи достовірно обізнаним, що власники квартири АДРЕСА_3 тимчасово не проживають у вищевказаній квартирі, зайшов у тамбур та, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа відчинив двері та зайшов до квартири АДРЕСА_3 , де фактично проживає ОСОБА_6 , і таким чином незаконно проник до житла.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, усвідомлюючи, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 незаконно, таємно в одній із кімнат квартири заволодів телевізором ТМ Samsung, модель UE40D5500RW, вартістю 2550 гривень 00 копійок.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 2250 гривень 00 копійок.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_5 за вказаними вище епізодами суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір та вартість викраденого майна. Підтвердив вчинення ним вищезазначених злочинів за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого та участь у кримінальному провадженні його захисника, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні та достатні гарантії справедливого судового розгляду і відмова обвинуваченого від дослідження доказів у повному обсязі не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий. Перебіг строку погашення судимості обвинуваченого за вчинення злочинів, передбачених зокрема ст. 187 КК, переривався через вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд кваліфікує його дії щодо вчинення злочинів, за які він засуджується згідно даного вироку, за ознакою повторності.

За показаннями обвинуваченого, він має малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте оскільки учасниками судового провадження не надано суду копію свідоцтва про народження дитини, суд позбавлений можливості встановити наявність у обвинуваченого на утриманні малолітньої дитини як доведений факт.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Прокурором було зазначено, що під час досудового розслідування з боку обвинуваченого мали місце активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

Враховуючи наведене, а також позицію обвинуваченого під час судового провадження, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень

Положеннями ч. 1 ст. 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Мотиви призначення покарання

Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання за вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень у виді мінімального розміру санкції ч. 4 ст. 185 КК, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 років. Остаточне покарання просила визначити на підставі положень ст. 71 КК за сукупністю вироків. Захисник та обвинувачений просили призначити мінімальне покарання.

Враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які не є особливо тяжкими злочинами та не пов`язані із насильством, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальними правопорушеннями, визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також засади диспозитивності кримінального провадження та позицію його сторін, суд приходить до висновку, що покарання у виді мінімального розміру санкції ч. 4 ст. 185 КК (позбавлення волі на строк 5 років) буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2021, обвинувачений засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Таким чином, злочини, за які обвинувачений засуджується згідно даного вироку, вчиненні в період іспитового строку, визначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2021.

Ураховуючи наведене, остаточне покарання обвинуваченому суд призначає на підставі ст. 71 КК України за сукупністю даного вироку та вироку Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2021.

Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 04.11.2022, обвинувачений затриманий 03.11.2022.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що фактично затриманий 03.11.2022.

Ураховуючи наведене, початок строку відбування покарання обвинуваченому суд обчислює з 03.11.2022 року, зарахувавши відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Щодо запобіжного заходу

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.11.2022 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.11.2022 року. Вказаний запобіжний захід в подальшому був продовжений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2022.

Прокурор просила продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого.

Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку в тому числі зазначає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, який має застосовуватись до обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд керується таким.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Обвинувачений згідно даного вироку визнаний винним у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, йому призначено покарання у виді позбавлення волі, яке виконується реально.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що обвинувачений згідно даного вироку визнається винним у вчиненні двох тяжких злочинів, суд приходить до висновку щодо доведеності ризиків, зокрема ризику переховування обвинуваченого через тиск тягаря можливого відбування покарання, а також ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинуваченого залишити обраний раніше, а саме тримання під вартою.

Щодо інших питань

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 4153,16 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.08.2021, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) місяць, та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 03.11.2022. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання строк тримання ОСОБА_5 під вартою (строк попереднього ув`язнення) з 03.11.2022, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обраний раніше - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 4153,16 грн. (чотири тисячі сто п`ятдесят три гривні шістнадцять копійок).

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.11.2022 року на наступне майно: телевізор ТМ Samsung чорного кольору, модель LE40C650L1W, s/n 26TQ3SHZ600261D; пульт чорного кольору від телевізора ТМ Samsung, s/n 11.10.31; фен для волосся чорного кольору Extra Korto 2 Ionic, ТМ Coifin, 1320, 2200-2400W. 230-24v, 50-60 Hz; фрезер для манікюру рожевого кольору із написом на блочку AC/DC ADAPTER JLY1202000.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.11.2022 року на наступне майно: телевізор ТМ Samsung, модель UE40D5500RW; 3 відрізка липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.11.2022 року на наступне майно: зв`язку ключів; 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків з віконної рами; 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків зі скляної пляшки у проході балкону; 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків з рами балконної зсередини; недопалок ТМ «Lucky Strike»; циліндровий механізм замку.

Речові докази, а саме: телевізор ТМ Samsung чорного кольору, модель LE40C650L1W, s/n 26TQ3SHZ600261D; пульт чорного кольору від телевізора ТМ Samsung, s/n 11.10.31; фен для волосся чорного кольору Extra Korto 2 Ionic, ТМ Coifin, 1320, 2200-2400W. 230-24v, 50-60 Hz; фрезер для манікюру рожевого кольору із написом на блочку AC/DC ADAPTER JLY1202000, телевізор ТМ Samsung, модель UE40D5500RW; циліндровий механізм замку, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Речові докази, а саме: 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків з віконної рами; 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків зі скляної пляшки у проході балкону; 1 відрізок липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків з рами балконної зсередини; недопалок ТМ «Lucky Strike»; 3 відрізка липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків; зв`язку ключів, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області - знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1