Справа № 131/900/22
Провадження №1-кп/131/153/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022 року м.Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000213, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 02.09.2022, близько 16 години, проходив із своїм товаришем ОСОБА_7 по дорозі, що в АДРЕСА_2 де на відстані близько 2 м., від лівого краю дороги на паперовій коробці помітив дитячу сумочку рожевого кольору з надписом на ній «Тікток» в якій знаходився мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG» серії «Galaxy A30s» моделі «SM-A307FN/DS» з чохлом на ньому, які залишила малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являться донькою ОСОБА_6 .

В подальшому у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення майна яке знаходилось у вище вказаній сумці.

3 метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна та заволодіння ним, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» N 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 на 90 діб з 23.08.2022, перебуваючи біля зазначеної сумочки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, при цьому розраховуючи на потурання ОСОБА_7 через дружні стосунки, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з неї мобільний телефон торгової марки «SAMSUNG» серії «Galaxy A30» моделі «SM-A307FN/DS» з чохлом на ньому, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_3 , розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_3 , завдав ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 2884 грн., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи N 5950/22-21 від 14.09.2022, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону торгової марки «SAMSUNG» cepiї «Galaxy А30s» моделі «SM-A307FN/DS» в корпусі зеленого кольору, при умовах робочого стану та збереження всіх функцій, що відповідають даній моделі, станом на 02.09.2022, становить 2841 грн. та ринкова вартість чохла на телефон «SAMSUNG Galaxy A30s», станом на 02.09.2022, становить 43 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просить покарати обвинуваченого відповідно до закону без ізоляції від суспільства.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, допитавши потерпілу, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, просить вибачення у потерпілої, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість викраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням завдана на суму 2884,00 (дві тисяча вісімсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) грн. Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі на залучення експертів, що становлять 755,08 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 08 коп.) грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 3 (три) роки.

Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 755,08 (сімсот п`ятдесят п`ять гривень 08 коп.) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000213, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy A30s» з чохлом до нього, сім карту НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку Київстар, які повернені під розписку на зберігання - залишити потерпілій ОСОБА_6 , арешт накладений ухвалами Немирівського районного суду від 14.09.2022 року, 27.09.2022 року на дане майно скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: