У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2995/23

№ 1-кс/183/1097/23

29 березня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000144 від 08.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Прокурор звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 07.03.2023 р. близько 18.00 год. невідома особа проникла до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно заволоділа майном, що належить ОСОБА_4 , після чого намагалась покинути місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим, при цьому виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчила його з причин, які не залежали від її волі, так як була застигнута сторонніми особами при спробі зникнення.

08.03.2023 відомості про дану подію внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000144 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У зв`язку з цим у період часу з 14.20 г. по 15.00 г. 08.03.2023 було здійснено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 . Під час огляду було виявлено та вилучено наступне: електродвигун 3.0 KW, електродриль «VORSKLA», камера відео спостереження «CCDCAMERA», чоловічий рюкзак чорного кольору із квитанціями виписаними на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6

08.03.2023 електродвигун 3.0 KW, електродриль «VORSKLA», камера відео спостереження «CCDCAMERA», чоловічий рюкзак чорного кольору із квитанціями виписаними на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , було визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Було допитано в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка пояснила наступне: навпроти її місця мешкання, в будинку АДРЕСА_1 , мешкає ОСОБА_8 . Останній на даний час мешкає в м. Харків, так за будинком дивиться вона разом із чоловіком. Так 07.03.2023 близько 16.30 год, вона разом із чоловіком перебували в дворі свого будинку, коли почули, що в будинку ОСОБА_8 , щось відбувається. Тоді вони пішли перевірити, що відбувається в сусідньому будинку, коли вони вийшли за подвір`я то побачили невідомого їм чоловіка, котрий йшов зі сторони будинку ОСОБА_8 та ніс в руках електродвигун, котрий вони раніше бачили на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 . Тоді її чоловік догнав невідомого, що намагався вчинити крадіжку, забрав двигун, а невідомий скрився. Після цього вона разом із чоловіком пішли віднести двигун на подвір`я до ОСОБА_8 , зайшовши на територію домоволодіння, вони виявили ще одного невідомого чоловіка, що знаходився в середині, коли він їх побачив, то втік через паркан. При огляді домоволодіння ОСОБА_8 , вона також виявила приготовлені декілька мішків різних речей, що раніше були в середині будинку, а також рюкзак який раніше не бачила. Також вона додала, що їх добре запам`ятала та зможе впізнати.

Відповідно до положення ст. 98 КПК України, вказана документація має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказана документація є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З метою збереження вищевказаного речового доказу, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у арешті документації.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 08.03.2023 предмети, що вилучені в ході огляду місця події визнані речовими доказами у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 08.03.2023 року за № 0000144 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185КК України.

Згідно ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході огляду місця події 12.03.2023 є тимчасово вилученим майном.

Так, згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, встановлено достатньо об`єктивних даних які свідчать, що зазначені предмети, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України на них доцільно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» встановлено:

- п. 4 - речові докази, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку.

На підставі викладеного та зважаючи на те, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на вилучені предмети в ході проведення огляду 08.03.2023 року (кримінальне провадження № 0000144 від 08.03.2023) за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-електродвигун 3.0 KW;

-електродриль «VORSKLA»;

-камера відео спостереження «CCDCAMERA»;

-чоловічий рюкзак чорного кольору із квитанціями виписаними на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1