Справа №127/5412/23
Провадження №1-кс/127/2179/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, відповідно до ст.89 КК України є таким, що являється не судимим, 27.04.2021 Вінницькою місцевою прокуратурою Вінницької області направлено до суду обвинувальний акт по ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 122 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_7 звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що СВ Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 06.07.2019 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 190 КК України.

Так, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_8 купити за кошти останнього у ОСОБА_9 автомобіль марки «OPEL» моделі «MOVANO» 2012 року випуску з державним номерним знаком НОМЕР_1 білого кольору, щоб перепродати його для отримання прибутку, на що ОСОБА_8 погодився.

Після чого, 21.05.2019 донька ОСОБА_8 . ОСОБА_10 , за усним дорученням батька, передала свідку ОСОБА_11 кошти у сумі 9300 доларів США (згідно курсу НБУ 245241,00 грн.), а ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 довіреність №1181 від 21.05.2019, відповідно до якої його та ОСОБА_5 уповноважено користуватись та розпоряджатись автомобілем марки «OPEL» моделі «MOVANO» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

В подальшому, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на заволодіння коштами з продажу вищеназваного автомобіля, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, діючи таємно від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 03.06.2019 отримав дублікат доручення за № 1349 від 03.06.2019 у приміщенні нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_3 , з використанням якого 05.06.2019 у приміщенні ФОП ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 , організував оформлення договору купівлі-продажу автомобіля, а одержаними коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_5 , попередньо вчинивши 05.06.2019 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, запропонував ОСОБА_8 купити за кошти останнього у ОСОБА_13 автомобіль марки «HYUNDAI», моделі «SANTAFE», з державним номерним знаком НОМЕР_2 білого кольору, 2012 року випуску, щоб перепродати його для отримання прибутку, на що ОСОБА_8 погодився.

Після чого, 16.05.2019 його донька ОСОБА_10 , за усним дорученням батька, передала кошти в сумі 17500 доларів США (згідно курсу НБУ 458500,00 грн.), а ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_13 довіреність № 1299 від 16.05.2019, відповідно до якої його та ОСОБА_5 уповноважено користуватись та розпоряджатись автомобілем марки «HYUNDAI», моделі «SANTAFE», з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

В подальшому, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на заволодіння коштами з продажу вищеназваного автомобіля, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, діючи таємно від ОСОБА_8 , ОСОБА_5 09.06.2019 у приміщенні ФОП ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_4 , організував оформлення договору купівлі-продажу автомобіля, а одержаними коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене повторно, вчинене у великих розмірах.

29 жовтня 2021 року у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 190 КК України ОСОБА_5 в порядку передбаченому КПК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного злочину підтверджується наступними зібраними під час проведення досудового розслідування доказами: заявами про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами тимчасового доступу до документів та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначив, що підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких кримінальних правопорушень та ризиків визначених ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні; незаконний вплив підозрюваного на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою створення сприятливих для себе умов; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на даний момент обвинувальний акт за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 122 КК України розглядається в суді, крім того останній не працює, не має постійного джерела доходів.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

особисте зобов`язання, є недостатньо дієвим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

особиста порука, не може бути застосована, оскільки у ОСОБА_5 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу;

застава, не може бути застосована оскільки у ОСОБА_5 відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти;

домашній арешт, є недостатньо суворим запобіжним заходом, оскільки ОСОБА_5 на момент вручення підозри перебував під домашнім арештом але за місцем проживання був відсутній та переховувався від органів досудового розслідування суду, а також враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Зазначені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах досудового розслідування та визначити підозрюваному розмір застави, більшої ніж передбачена КПК України за такий злочин та яка еквівалентна сумі завданого збитку, а саме 600 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав за обставин, викладених в ньому, уточнивши розмір застави в сумі яка еквівалентна сумі завданого збитку, а саме 703741 грн. та просив клопотання задоволити. Крім того, зазначив, що ОСОБА_5 хоча є особою яка, відповідно до ст. 89 КК України є такою, що не має судимостей, однак будучи у статусі підозрюваного у іншому кримінальному провадженні та перебуваючи під домашнім арештом з місця проживання зник, а тому, у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України бабусі його жінки ОСОБА_14 , яка повідомила, що теперішнє місце перебування ОСОБА_5 їй не відоме. За весь час ОСОБА_15 не намагався відшкодувати потерпілим завдану шкоду, вину свою не визнає, із слідством на співпрацю не йде.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що підозра не обгрунтована, оскільки на його думку докази не прямі, крім того слідчий не довів, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Під час досудового слідства та затримання ОСОБА_5 , слідством було допущено багато процесуальних порушень по кримінальному провадженню. Так, ОСОБА_5 фактично було затримано о 23:30 25 лютого а не о 10:42 год 26 лютого, про що ОСОБА_5 було у протоколі затримання зроблено зауваження, крім того повідомлення про підозру він не отримував, зазначив, що він не переховувався, після того як йому зняли електронний засіб контролю, ОСОБА_5 поїхав до Києва, щоб заробити кошти на свою родину, а оскільки з бабусею жінки знаходився у неприязних стосунках, тому не знав, що йому повідомлено про підозру. Слід зазначити, що він знаходиться у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_14 , у них є малолітній син ОСОБА_16 , 2019 року народження, а також підзахисний виховує сина ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , 2017 року народження. В Києві хоча не офіційно однак ОСОБА_5 постійно працював логістом та водієм таксі, тому просить врахувати вказані обставини та відмовити у даному клопотанні. Однак, якщо судом буде вирішено застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 умисних, корисливих тяжких кримінальних правопорушень проти власності.

Так, встановлено що хоча ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимості, однак обгрунтовано підозрюється у вчиненні шахрайств, вчинененого повторно, яким завдано шкоду у великих розмірах, санкція за який передбачає покарання до восьми років позбавлення волі, крім того, відносно нього розглядається в суді на даний час обвинувальний акт за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 122 КК України, що є підставою вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя критично ставиться до твердження сторони захисту, що ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру, оскільки на момент вручення підозри останній перебував за ухвадою суду під домашнім арештом за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , тому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України бабусі його жінки ОСОБА_14 , тобто у відповідності вимог КПК України, ОСОБА_5 вважається належним чином повідомленим.

Також, слідчий суддя не приймає до уваги посилання сторони захисту, що ОСОБА_5 фактично було затримано о 23:30 год. 25 лютого 2023 а не о 10:42 год. 26 лютого 2023, про що ОСОБА_5 було у протоколі затримання зроблено зауваження, оскільки дане питання не було предметом розгляду скарги ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_18 в порядку ст. 206 КПК України та вбачається як намагання ухилитися від відповідальності.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного і наміри вчиняти злочини в майбутньому.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Беручи до уваги наведені вище обставини, враховуючи, що ОСОБА_5 проживає за межами м Вінниці, на виклики слідчого в кримінальному провадженні не з"являвся, перебуваючи за ухвадою суду під домашнім арештом, за місцем проживання був відсутній та переховувався від органів досудового розслідування суду, слідчий суддя вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, враховуючи, що кримінальним правопорушенням завдано шкоду у великих розмірах, яку жодним чином не відшкодовано, тому ОСОБА_5 необхідно визначити заставу в розмірі 703741 ( сімсот три тисячі сімсот сорок одна) гривень яка є співмірною завданим збиткам та буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, а саме: до 24:00 години 15 квітня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави в сумі 703741 ( сімсот три тисячі сімсот сорок одна) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у ДУ "Вінницька УВП№1".

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: