Справа № 697/942/20
Номер провадження 1-кп/697/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Канева, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 08.04.1999 Канівським міським судом за ч.1 ст. 222, ст. 94 КК України до 8 років позбавлення волі; 22.09.2009 Деснянським районним судом м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, 16.12.2010 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 1020 грн., судимість у відповідності до ст. 89 КК України незнята та непогашена у встановленому законом порядку,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

22.03.2023 від прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, яке обгрунтоване тим, що розглянути дане кримінальне провадження до спливу застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не видається за можливе, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а зважаючи на міру покарання, що може загрожувати йому у разі визнання винуватим, існують ризики, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ці ризики не відпали і продовжують існувати та обставини визначені в ст.178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав у повному обсязі, оскільки визначений строк тримання під вартою ОСОБА_4 згідно ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.01.2023 закінчується 26.03.2023 та з часу обрання запобіжного заходу ризики не зменшились, існує ризик переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, ризик продовження протиправної діяльності та вчинення кримінальних правопорушень, а тому більш м`якими запобіжними заходами забезпечити належну поведінку обвинуваченого неможливо, оскільки по даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 вже обирався вказаний запобіжний захід, однак ОСОБА_4 на виклики до суду не з`являвся, у зв`язку з чим перебував у розшуку.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечують щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять змінити обраний щодо нього запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю.

Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178,199 КПК України та практики ЄСПЛ, має врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: відсутність належних гарантій та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, з корисливих мотивів, за яке передбачене покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел для існування, переховувався від суду, що свідчить про продовження існування ризиків, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню письмовими документами, ухиляючись тим самим від притягнення до кримінальної відповідальності та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані свідки, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

На думку суду, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В той же час, в кримінальному провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступлення від принципу поваги до особистої свободи, а також забезпечує не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.177-178, 182,183. 199-200, 331, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20.05.2023 включно, про що йому оголосити.

Копію даної ухвали в частині продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 направити на виконання начальнику державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1