Справа № 149/1906/20
Провадження №1-кп/149/43/22
Номер рядка звіту 95
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

08.02.2023 року м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000287, внесене до ЄРДР 14.07.2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмільника Вінницької області, працюючого у ФОП ОСОБА_6 , на утриманні одна малолітня дитина, проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

14.07.2020 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території парку ім. Т.Г. Шевченка, який розташований по проспекту Свободи у м. Хмільнику Вінницької області. Перебуваючи на вищевказаній території, з метою задоволення природних потреб, ОСОБА_4 зайшов до громадської вбиральні, що розташована на вказаній території. Виходячи із приміщення громадської вбиральні ОСОБА_4 помітив на землі рюкзак із речами ОСОБА_7 та дві сапи, які ОСОБА_7 перед тим як зайти до вбиральні залишила на вулиці під наглядом ОСОБА_8 , що стояла неподалік.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, а саме вищевказаного рюкзака.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливим мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до вказаного рюкзака та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв до рук даний рюкзак, який не представляє матеріальної цінності для ОСОБА_7 , в якому знаходився мобільний телефон марки "Huawei" серії "Y5 II", моделі "CUN-L01", вартість якого відповідно до висновку експерта №5696/20-21 від 13.08.2020 становить 471 грн., документи на ім`я ОСОБА_7 , банківські картки та засоби індивідуальної гігієни, і направився в сторону виходу із міського парку.

Однак, ОСОБА_8 , помітивши дії ОСОБА_4 , почала викрикувати вимоги до останнього зупинитися та покласти чужі речі на місце, внаслідок чого його дії з таємного переросли у відкрите викрадення чужого майна.

В свою чергу, ОСОБА_4 , розуміючи, що викритий ОСОБА_8 і його дії оцінюються останньою як викрадення, тобто усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер та є явними для сторонніх осіб, не зупинився та продовжив вчиняти злочин з метою відкритого заволодіння чужим майном та завершення свого злочинного умислу до кінця, а саме, не реагуючи на крики ОСОБА_9 спробував продовжити рух в бік виходу з парку.

В цей час, почувши крики, із приміщення громадської вбиральні вийшла ОСОБА_7 , яка помітивши, що її речі знаходяться у ОСОБА_4 в руках, підбігла до останнього та, висловлюючи вимоги повернути належні їй речі, вхопилася двома руками за рюкзак та почала відбирати його у ОСОБА_4 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи відкрито, умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, шляхом застосування фізичної сили, схопившись рукою за шлейку рюкзака, здійснив два - три ривка в свій бік, таким чином спробувавши вирвати із рук ОСОБА_7 належний їй рюкзак із речами. Після чого, ОСОБА_4 , озуміючи свою фізичну перевагу перед жінкою, відпустив шлейку рюкзака та застосував до ОСОБА_7 насильство, яке не було небезпечним для її життя чи здоров`я в момент заподіяння, а саме схопив ОСОБА_7 рукою за праве плече та шляхом ривка звалив її на землю обличчям до низу і відразу наніс два удари ногою в область тулуба, після чого, підняв із землі одну із сап та тримаючи її за дерев`яне руків`я, металевою частиною сапи заподіяв один удар у ділянку голови ОСОБА_7 , тобто застосував до потерпілої фізичне насильство, яке не було небезпечним для її життя в момент його заподіяння, в результаті чого спричинив потерпілій відповідно до висновка експерта № 35 від 20.07.2020 тілесні ушкодження у вигляді синців та рани на голові, які належать до легких тілесних ушкоджень.

В цей час, до ОСОБА_4 , з метою відволікти його увагу від потерпілої, підбігла ОСОБА_8 та повідомила йому, що вона викликала працівників поліції. У свою чергу, ОСОБА_4 , зробивши декілька кроків в бік ОСОБА_8 , жбурнув в останню сапу, яку утримував в руках. ОСОБА_8 , відхилившись від сапи, продовжила відволікати увагу ОСОБА_4 до приїзду працівників поліції, які в подальшому затримали його безпосередньо після скоєння злочину.

У свою чергу, ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 , відволікшись на ОСОБА_8 , не спостерігав за її діями, піднявшись з землі та забравши свій рюкзак з речами, пішла до приміщення охорони парку, де їй було надано першу медичну допомогу. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але грабіж не був завершений з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України визнав та пояснив, що 14 липня 2020 року біля 16 години він відпочивав у парку ім. Т.Г. Шевченка, що по проспекту Свободи у місті Хмільнику. Йому необхідно було зайти до вбиральні на території парку у своїх потребах. Коли він вийшов із приміщення вбиральні, то побачив на землі рюкзак із речами та дві сапи. Він перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння і не розуміючи, що його на це штовхнуло, взяв той рюкзак з речами і направився до виходу з парку, маючи намір його викрасти. Його помітила якась жінка, яка підбігла до нього і почала кричати. Схопила сапу, яка там також була на землі і вдарила його держаком. вона схопила рюкзак, який був у нього. Він дьоргнув рюкзак до себе і та жінка від цього ривка впала на землю. Він забрав сапу і відкинув її у бік. Потім підбігла іще якась жінка, яка кричала, вимагала повернути речі, намагалася забрати з його рук рюкзак. У нього з цією жінкою також виник фізичний конфлікт, коли вона почала забирати рюкзак. Проте він наміру причиняти тілесні ушкодження нікому не мав, і обставини їх причинення не пам"ятає. Зрозумівши, що йому не вдасться піти та та зрозумівши, що речі належать цим жінкам, він спочатку тримав рюкзак в руках, але потім поклав його на землю поруч із жінками. Потім приїхали працівники поліції, яких хтось викликав і почали опитувати його та тих жінок. Він просить вибачити за скоєне ним та не притягувати його до суворої відповідальності.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, його провина у вчиненому, підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом огляду місця події від 14.07.2020 року (17:30 - 18:20 година), відповідно до якого проведено огляд території парку ім. Т.Г. Шевченка, що по проспекту Свободи у місті Хмільнику та вилучено одну сапу, три сапи та рюкзак з речами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка показала суду, що працює в КП "Хмільниккомунсервіс" і є робітницею по озелененню парку парку ім. Т. Г. Шевченка у м. Хмільнику. 14 липня 2020 року вона біля 17 години вона з колегою ОСОБА_8 ішла по парку до приміщення охорони щоб залишити після завершення роботи дві сапи. Проходячи повз приміщення громадської вбиральні парку, вона залишила біля входу до вбиральні свій рюкзак з особистими речами та дві сапи, і зайшла всередину приміщення. Біля вбиральні вона бачила чоловіка, який є обвинуваченим. Через деякий час вона почула знадвору крик ОСОБА_10 . Вона вибігла із вбиральні і побачила, що між ОСОБА_10 і незнайомим на той час їй чоловіком, відбувається конфлікт, в ході якого вони тримали в руках її рюкзак і той чоловік шарпав її рюкзак і намагався його вирвати. Після цього він вирвав рюкзак і пішов до виходу з парку. Вона його догнала, схопила рюкзак і сказала віддай. У рюкзаку були два телефони, документи. Він при цьому нічого не говорив. Він шарпав рюкзак до себе і вона впала на землю. Вона впала на спину від того, що схопив її за руку і якось кинув нею і вона впала на землю. Вдарив її двічі ногою по тілу в бік печінки. Вона намагалася піднятися і стала на коліна. Він схопив сапу і вдарив нею по голові. Пішла кров. Вона самого удару не бачила, тільки відчула, але в лікарні їй сказали, що вдарили її гострою частиною сапи. Вона самого удару не бачила, але бачила, як він схопив сапу коли вона була на землі і намагалася піднятися, а після цього відчула удар по голові. Чула як колега кричала, що викликає поліцію. Коли через деякий час приїхала поліція, вона сиділа в бесідці і тряпкою зупиняла кровотечу з голови. У неї також від цього були побиті коліна. Територія парку, де це все відбувалося, вимощена плиткою. Експерт оглядав її на наступний день, а на роботу вона вийшла на третій день, лікарняний не брала.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що влітку 2020 року вони в парку у місті Хмільнику доглядала за птахами. У парку бачила ОСОБА_12 , який був у п`яному стані. Поспілкувались з нею кілька хвилин, він кудись пішов. Через деякий час, коли вона була в приміщенні охорони парку, почула крики. Коли вийшла з приміщення то побачила, як ОСОБА_13 тримається за голову, а з голови тече кров. ОСОБА_14 комусь телефонує по мобільному. Ніна кричала, що ОСОБА_15 викрав її сумку. Також говорила, щ ОСОБА_15 вдарив її сапою. Бачила як ОСОБА_15 тримав, а потім кинув сапу. ОСОБА_16 сказала до ОСОБА_15 : « ОСОБА_15 , не підходь до мене і нікуди не йди». Потім вона надала допомогу ОСОБА_17 - обробила рану на голові перекисом водню. Рана на затилку ззаду приблизно посередині, не глибока, була як порізана. Зі слів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 знала, що ОСОБА_20 зайшла в туалет, а рюкзак залишила зовні. ОСОБА_15 взяв рюкзак і пішов з ним, хотів його вкрасти. Яке покриття біля вбиральні де все відбувалося, вона не пам`ятає. ОСОБА_15 знає зі школи, а ОСОБА_21 - 2-3 місяці. ОСОБА_22 всю трусило від того, що відбулося, ОСОБА_15 також був на емоціях і його також трясло.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , який показав, що він не був очевидцем конфлікту між ОСОБА_24 та потерпілою. Коли він підійшов, то потерпіла трималася за голову, але чи були у неї тілесні ушкодження, і які саме - він не бачив. Сапа лежала біля дерев на землі. ОСОБА_25 був неподалік біля туалету і говорив з кимось, чув як сказав «хотів зробити добро, а вийшло навпаки». Потім він поговорив з ОСОБА_15 , а потім з ОСОБА_26 . ОСОБА_15 йому сказав, що хотів сумку занести охороні біля туалету. Мар`яну він знав, вона похресниця його мами. ОСОБА_26 йому сказала, що потерпіла ОСОБА_27 зайшла в туалет, а ОСОБА_15 хотів сумку вкрасти. Потерпіла почала у нього видирати сумку, а він її вдарив сапою по голові. Він побув там біля п`яти хвилин і пішов.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , які за клопотанням прокурора та відповідно до ухвали суду отримані шляхом відтворення та дослідження в судовому засіданні відеозапису допиту свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні 05.10.2020 року в іншому складі суду. ОСОБА_8 показала, що 14.07.2020 біля 16:40 -16:45 години, вона разом з потерпілою ОСОБА_28 несли інструменти в приміщення охорони, що розташоване в міському парку. Мазур ОСОБА_20 залишила інструмент та рюкзак біля приміщення вбиральні, а сама зайшла туди. На той час людей поблизу не було. Потім із вбиральні вийшов хлопець, побачив рюкзак та взяв його. На її зауваження про те, що вказаний рюкзак належить її знайомій, ОСОБА_4 сказав, що це його рюкзак, а потім сказав, що занесе рюкзак до охорони, однак поніс його в іншу сторону. Вона крикнула і покликала потерпілу ОСОБА_27 , яка вибігла з вбиральні та почала забирати рюкзак у ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_4 тримав і не віддавав його. Коли ОСОБА_17 вдалося забрати рюкзак, то ОСОБА_4 схопив її за плече та збив з ніг. Коли та впала і лежала на землі, він двічі вдарив її ногою в бік. ОСОБА_13 супротиву не чинила, лише закривалась руками, лежала між тротуаром та землею. Коли вона вставала, то ОСОБА_4 взяв сапу за держака та вдарив ОСОБА_7 в задню частину голови гострою частиною сапи. Вона почала викликати поліцію, а ОСОБА_4 кинув в неї сапою, але та пролетіла повз неї. Крім того зазначила, що рана в ОСОБА_7 була рубленою завдовжки 5 см та розташована з лівого боку голови.

Під час слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_7 , відеозапис якого відтворено в судовому засіданні, потерпіла, перебуваючи на території парку ім. Т.Г. Шевченка у місті Хмільнику, показала, що разом з колегою ОСОБА_29 йшла в напрямку приміщення охорони парку. Біля приміщення громадської вбиральні вона залишила на землі садовий інвентар (сапи) та рюкзак з особистими речами та зайшла до вбиральні. Почувши крик ОСОБА_16 , яка в той час перебувала ззовні будівлі, що її речі крадуть, вона вийшла з приміщення і побачила, що її сумка рюкзак знаходиться в руках невідомого їй чоловіка, який несе її та належн їй речі в напрямку виходу з парку. Після чого вона підбігла до невідомого їй чоловіка, це був як їй стало відомо пізніше ОСОБА_4 , та намагалася вихопити в нього з рук сумку, чому він перешкоджав, зробивши в свій бік 2-3 ривка. При цьому вона повідомила ОСОБА_4 , що речі належать їй, однак той на це не реагував. Коли до них підбігла ОСОБА_10 , їй вдалося вихопити рюкзак у ОСОБА_4 . При цьому він ухопив її рукою за плече та збив з ніг, внаслідок чого вона впала на спину. Коли вона перебувала на землі, ОСОБА_4 завдав їй два удари у ділянку печінки. Після цього вона намагалася підвестися на ноги, спираючись на коліна і руки, і в цей момент відчула ззаду удар сапою, однак яким чином, і як саме було завдано удар, вона не бачила. Сапа знаходилась поруч на землі, де ОСОБА_4 її і підібрав. Після удару рана на голові почала кровоточити. Вона залишалась на місці події 3-4 хвилини, потім самостійно піднялася і пішла до приміщення охорони парку. Подальших подій не пам`ятає через погане самопочуття (т. 1 а.с. 97-101).

Під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , відеозапис якого відтворено в судовому засіданні, свідок, 21.08.2020 року, перебуваючи на території парку ім. Т.Г. Шевченка у місті Хмільнику, показала, що 14.07.2020 року біля 16:45 години разом з колегою ОСОБА_28 йшла в напрямку приміщення охорони парку. Біля приміщення громадської вбиральні ОСОБА_27 залишила на бруківці садовий інвентар - сапи та рюкзак з особистими речами, а сама зайшла до вбиральні. Пройшовши далі до рогу будівлі громадської вбиральні і приміщення охорони, вона спостерігала за речами ОСОБА_7 . Потім вона побачила, як з приміщення вбиральні вийшов невідомий їй чоловік, як пізніше їй стало відомо ОСОБА_4 , який взяв до рук рюкзак та пішов у напрямку виходу з парку. Вона підбігла до ОСОБА_4 та сказала йому залишити чужі речі і крикнувши покликала ОСОБА_22 . Вийшовши з приміщення вбиральні, ОСОБА_13 підійшла до ОСОБА_4 ззаду і схопила рукою за рюкзак, попросивши його віддіти їй її речі. Проте ОСОБА_4 почав виривати рюкзак з рук Ніни, говорячи, що це його рюкзак. Після того, як ОСОБА_27 вдалося вирвати у ОСОБА_4 рюкзак, він схопив її за плече та одночасно ударом ноги об ногу, збив потерпілу з ніг, від чого вона впала. В ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 вказала на місце розташування ОСОБА_7 за цих обставин. Згодом ОСОБА_4 наніс ОСОБА_7 удар в плече та два удари ногою у ділянку живота, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою. Потім, коли ОСОБА_7 , знаходячись спиною до ОСОБА_4 , намагалася піднятися на ноги, спираючись на коліна і руки, ОСОБА_4 взяв до рук сапу, що знаходилась неподалік, та замахнувшись, наніс удар в ділянку голови потерпілої. Від нанесеного удару в ОСОБА_7 почалася кровотеча. Після цього, через деякий час, вона піднявшись з землі, пішла до приміщення охорони парку. Крім того, ОСОБА_4 кинув сапою у її - ОСОБА_8 , бік, однак сапа впала на газон, її не зачепивши (т. 1 а.с. 102-106).

Згідно з висновком експерта № 5696/20-21 від 13.08.2020 року за результатами призначеної та проведеної товарознавчої експертизи, ринкова вартість мобільного телефону марки "Huawei" серії "Y5 II", моделі "CUN-L01" станом на 14.07.2020 року становить 471 гривень (а.с.93-95, т.1).

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 35 від 20.07.2020 року, судово-медичною експертизою встановлено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та лівому коліні, рани на голові. На голові, в потиличній ділянці зліва, у верхній третині, синець слабо виражений, синюшно-фіолетового кольору, неправильно овальної форми, розміром 2,5х3,5 см. На фоні вказаного синця наявна поверхнева рана, яка не зяє, неправильної лінійної форми, довжиною до 0,5 см. Всі вказані тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень, і виникли від дії (удару) твердого тупого предмета чи співударяння об такий, давністю утворення в межах трьох діб до моменту обстеження (т. 1 а.с. 92)

Згідно з висновком експертів № 120-К від 15.01.2021 року за результатами призначеної та проведеної за клопотанням сторони захисту комісійної судово-медичної експертизи, крововилив з раною потиличної ділянки голови в ОСОБА_7 міг виникнути від дії (удару) тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею (тупа металева частина сапи). Локалізація та характер вказаних ушкоджень ОСОБА_7 допускає можливість утворення їх як від удару тупим предметом, так від співударяння об такий виступаючий предмет (щебінь, тощо) при падінні з положення стоячи горілиць (а.с. 231-233, т.1).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, щостаттею 186 КК України передбачена кримінальна відповідальність за відкрите викрадення чужого майна - грабіж. Об`єктивною стороною складу злочину, передбаченого цією статтею, є вилучення майна в присутності власника або інших осіб, які усвідомлюють вчинення викрадення. При цьому особа, яка викрадає майно, усвідомлює, що її дії помічені іншими, оцінюються ними як викрадення, але вона їх ігнорує. Грабіж має місце і тоді, коли викрадення розпочалося таємно, але в процесі вчинення злочину переросло у відкрите і це усвідомлюється викрадачем. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної можливості розпорядитися вилученим майном. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої можливості не мала, її дії слід розглядати як замах на грабіж (ст. 15 КК України). Кваліфікуючими ознаками грабежу є його вчинення із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (ч. 2 ст. 186 КК України).

При грабежі, поєднаному із застосуванням насильства до потерпілого, основним об`єктом посягання виступає власність, і незважаючи на те, що у момент вчинення грабежу відбувається вплив на потерпілого, однак він є незначним, тому й не може бути мови про існування ще одного об`єкту - життя і здоров`я особи.

Метою насильства при розбої є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність й спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу (Постанова ККС від 31.07.2018 року у справі №405/3734/16-к).

Юридична оцінка діяння у межах висунутого обвинувачення належить до кола питань, що вирішуються судом під час ухвалення вироку (пункт другий частини першої статті 368 КПК). Судовий розгляд згідно зі статтею 337 КПК України проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Виходячи із досліджених доказів, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано зач. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - закінчений замах на грабіж, тобто на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, який не був завершений з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого.

Обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою у стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що ОСОБА_4 є молодою людиною, вперше притягується до кримінальної ідповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, а також досудову доповідь Хмільницького районного відділу № 3 Філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який є молодою людиною, працює, має на утриманні малолітню дитину, кримінальне правопорушення вчинив вперше, думку потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд призначити мінімальне покарання не пов"язане з позбавленням волі, а також враховуючи досудову доповідь Хмільницького районного відділу № 3 Філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосування ст. 75, 76 КПК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 124 КПК України, стягнувши витрати на проведення експертизи з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,7-11,118-126,127-129,369-371,373, 374-376,395 КПК України, ст.ст. 12,15,65,66,67,75,76, 186 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи в розмірі 326,88 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 15.07.2020 року на речовий доказ у кримінальному провадженні одну сапу.

Речовий доказ - сапу, яка зберігається в Хмільницькому РВП ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику - КП "Хмільниккомунсервіс".

Речові докази у кримінальному провадженні: телефон "Huawei" серії "Y5 II", моделі "CUN-L01", рюкзак з особистими речами ОСОБА_7 , а також три сапи, залишити власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя Валерій ВЕРГЕЛЕС