ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1842/22 Справа № 182/4027/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо-профільну освіту, неодруженого, працюючого на посаді електромонтера ДТЕК Дніпровські Електромедежі, інвалідностей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 23.10.2022 року до 21.12.2022 року.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_9 встановлено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208 000 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_9 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК), на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

-повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

-здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Цим же рішенням слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 щодо застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав кристалічну речовину світлого кольору та став незаконно її зберігати при собі, у розфасованому у 41 сліп-пакеті за приблизно однаковою вагою стані, на території міста Нікополя Дніпропетровської області, до моменту вилучення працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, 23.10.2022 о 19:05 годині ОСОБА_9 знаходився біля будинку № 8 по вул. Мініна в м. Нікополь, Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками поліції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Під час проведення поверхневої перевірки у останнього було виявлено сліп-пакети з кристалічною речовиною світлого кольору, у зв`язку із чим останній був затриманий в порядку статей 208, 298-2 КПК України як особа, підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення. Так, в період часу з 21:26 год. до 21:46 год. під час особистого обшуку затриманої особи, яка вчинила кримінальний проступок, у ОСОБА_9 було виявлено та вилучено: 41 (сорок один) сліп. пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, в 1 (одному) зі сліп. пакетів, згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 24.10.2022, № СЕ-19/104-22/33156-НЗПРАП, речовина масою 0,0848 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфітамін. Маса метамфетаміну складає 0,0570 г.

Вилучена в ході особистого обшуку у ОСОБА_9 вищевказана психотропна речовина, обіг якої обмежено «метамфетамін», масою 0,0570 г., останній незаконно, умисно придбав та зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин.

23.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК.

23.10.2022 о 19-05 годині ОСОБА_9 було затримано в порядку ст.208 КПК та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

Вказує на недоведеність стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вважає, що в ході судового розгляду клопотання прокурора слідчому судді не було надано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри. Аргументує тим, що надані докази викликають сумніви щодо законності вилучення у ОСОБА_9 речових доказів пакетиків з кристалічною речовиною, оскільки ОСОБА_9 було затримано працівниками поліції о 19-05 годині після проведення поверхневої перевірки, під час якої у останнього було виявлено сліп-пакети та було затримано в порядку ст. 208 КПК. Проте, виявлення та вилучення сліп-пакетів в присутності понятих свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було проведено лише під час особистого обшуку з 21-26 год. до 21-46 год., тобто через 2-21 год.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, що вказували б на наявність умислу у ОСОБА_9 на збут психотропних речовин (не проводилась контрольна закупівля, відеоспостереження збуту, відсутні особи, які придбали у ОСОБА_9 психотропні засоби тощо), тобто відсутні докази існування інкримінованого йому злочину за ч.1 ст.307 КК.

Зазначає, що незважаючи на те, що слідчий суддя правильно послався на відсутність судимостей у ОСОБА_9 , стан його здоров`я, наявність у нього раніше статусу дитини-інваліда, який також офіційно працевлаштований в ДТЕК Дніпровські електромережі на посаді електромонтера, має постійне місце проживання, за яким зареєстрований та проживає, має міцні соціальні зв`язки батька, матір, бабусю, які мають поганий стан здоров`я, але в той же час, упереджено вказав на встановлений факт скоєння ОСОБА_9 тяжкого, умисного злочину. Проте, презумпцію невинуватості ще ніхто не скасовував.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вказує і на відсутність обґрунтованих доказів існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК, та вважає, що всі інші можливі ризики не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою, а тому, на переконання сторони захисту, стосовно ОСОБА_9 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який не буде порушувати основоположні права і свободи людини, та забезпечить виконання з боку підозрюваного вимог суду.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року та ухвалити нову, якою обрати до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 є раніше не судимою особою, та санкція ч.1 ст.307 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення за ч.1 ст.307 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом особистого обшуку особи від 23.10.2022 року (а.с.12); висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-22/33156-НЗПРАП від 24.10.2022 року (а.с.15); показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 23.10.2022 року (а.с. 9-10).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри за ч.1 ст.307 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК, а саме переховуватися від суду, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у зв`язку із чим, останній може переховуватися від суду.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_9 вчинити інше кримінальне правопорушення, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_9 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан та відсутність судимостей, наявність родини, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання та офіційної роботи, що свідчить про законний та стабільний дохід, які не змогли вберегти підозрюваного від вчинення інкримінованого злочину, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, на чому наполягає сторону захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленому ризику.

На переконання апеляційного суду, аргументи захисника та його посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_9 постійного місця проживання, офіційного місця роботи, родини та утриманців, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що підозрюваний може переховуватися від суду. Натомість, стороною захисту не надано апеляційному суду об`єктивних медичних даних про те, що за станом свого здоров`я ОСОБА_9 не зможе утримуватися в умовах СІЗО.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановленому судом ризику, передбаченому статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,та визначенням відповідного розміру застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року, якою стосовно ОСОБА_9 підозрюваного за ч.1 ст.307 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з 23.10.2022 року до 21.12.2022 року, та альтернативою внесення застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17