Справа № 567/319/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2023 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Радивилів Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України

в с т а н о в и в :

23.12.2022 о 18 год. 38 хв., ОСОБА_5 , будучи зупиненим під час керування автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області інспектором ВП №3 Рівненського РУП лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським ВП №3 Рівненського РУП сержантом поліції ОСОБА_7 , перебуваючи на проспекті Незалежності в м.Острог Рівненського району Острозької МТГ Рівненської області, діючи умисно, з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.5 ст.121, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів службовим особам - поліцейському CPПП сержанту поліції ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 та інспектору СРПП ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 , які знаходилися на чергуванні, в складі екіпажу «Кошовар- №15», згідно розстановки сил та засобів ВП №3 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області з 08 год. 00 хв. 23.12.2022 до 08 год. 00 хв. 24.12.2022.

В подальшому, будучи попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди вказаним працівникам поліції за не складання протоколів та постанов про адміністративні правопорушення щодо нього, продовжив свою пропозицію щодо надання неправомірної вигоди зазначеним поліцейським, знаходячись в салоні службового автомобіля поліції «TOYOTA PRIUS», реєстраційний знак на синьому фоні НОМЕР_2 , який знаходився на ділянці автодороги із сполученням Городище-Рівне-Старокостянтинів до Н25 в м.Острог по проспекту Незалежності, 201 км. + 980 м., після чого надав грошові кошти в сумі 4500 гривень, купюрами номіналом: «500 гривень» у кількості 9 шт. із наступними серіями: ГБ4595954, АМ0812713, ХЖ2989340, ЕД0044629, БВ7849232, ЄВ0913675, ВЕ7072282, ХЖ0974698, ВЗ1270017 та грошові кошти у сумі 100 доларів США, купюрою номіналом: «100 доларів США» в кількості одна шт., серією MF55803666F, простягнув їх в сторону вказаних працівників поліції та також залишив їх в салоні службового автомобіля поліції «TOYOTA PRIUS» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , тим самим запропонувавши та надавши вказаним працівникам поліції зазначену суму в якості неправомірної вигоди, у власних інтересах, для сприяння останнім для невчинення будь-яких дій, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаного із складанням протоколів та постанов про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ч.1 ст.122, ст.125 КУпАП.

Під час досудового розслідування між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури, якій на підставі ст.36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000243, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 22.02.2023 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.468, 469, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 22.02.2023, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник в підготовчому судовому засіданні проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечив, зазначивши, що його підзахисний свою вину у вчинені кримінального правопорушення як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відноситься до нетяжкого злочину. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.369 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні пояснив, що спроможний його виконати.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст.369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка передбачена ст.67 КК України, як така, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Долю речового доказу, а саме грошових коштів в розмірі 4500 грн. та 100 доларів США слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України та ч.1 ст.96-1 КК України шляхом застосування спеціальної конфіскації.

Речовий доказ - диск для лазерної системи зчитування, відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Керуючись ст.314, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

затвердити угоду від 22.02.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речові докази по справі - грошові кошти в розмірі 4500 грн. (9 купюр номіналом 500 грн.) номерами ГБ4595954, АМ0812713, ХЖ2989340, ЕД0044629, БВ7849232, ЄВ0913675, ВЕ7072282, ХЖ0974698, ВЗ1270017 та грошові кошти у сумі 100 доларів США (купюра номіналом 100 доларів США) серією MF55803666F, які зберігаються в Рівненській філії АТ КБ «ПриватБанк» конфіскувати у власність держави, а диск для лазерних систем зчитування зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1