Справа № 372/4896/21
Провадження 1-кп-147/22
ухвала

02 серпня 2022 року Обухівський районний суд Київської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляду в суді перебуває вказаний обвинувальний акт.

30.12.2021 року Обухівським районним судом Київської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, надалі строки тримання під вартою продовжувались до 08 серпня 2022 року.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України контроль за доцільністю продовження тримання обвинуваченого під вартою покладено на суд.

Згідно п.2 ч.3 ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

02.08.2022 року прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою строком на 60 діб, яке в судовому засіданні підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника, проти клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що не має наміру переховуватись від суду та здійснювати тиски на свідків. Просив обрати його більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності та передбачає надання відповідним органом державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністрації та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відведення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, замовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

В умовах найкризовішої ситуації в Україні, завданням, передбаченим КПК України, яке покладається на орган державної влади України, органи досудового розслідування, прокуратури та суду, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду, що передбачає собою дотримання процесуальних строків і прийняття відповідних процесуальних рішень у разі їх закінчення.

Положення ст. 615 КПК України передбачають особилвості досудового розслідування в умовах воєнного стану та заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, однак безпосередньо не регулюють питання щодо продовження строку тримання під вартою, що свідчить про здійснення даної процедури на загальних підставах, передбачених КПК України.

Беручи до уваги вищенаведене суд приходить до висновку, що питання щодо

доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченому слід розглянути за участі обвинуваченого в режимі відео-конференції, оскільки в умовах воєнного стану, та частих повідомлень про повітряну тривогу існує об`єктивна загроза життю та здоров`ю учасників кримінального провадження як під час пересування по місту Києву, Київській області так і під час перебування в залах судових засідань.

Заслухавши доводи прокурора, який просив залишити чинний запобіжний захід, продовжити строки тримання під вартою, захисника, який заперечив проти клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який, обвинуваченого, який просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, дані про його особу, зокрема наявність непогашеної судимості, відсутність сім`ї та місця роботи, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не закінчено, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченому під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Достатніх підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає, будь-яких доказів наявності таких підстав суду не подано, а позиція сторони захисту є непереконливою та належно необґрунтованою.

Ризики, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу залишаються актуальними, оскільки станом на цей час розгляд кримінального провадження судом не завершено.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 33, 176-178, 183, 194, 196-197 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишити тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор», продовживши строк тримання під вартою до 30 вересня 2022 року включно.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3