Справа № 385/346/23
Провадження № 1-кп/385/58/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження № 0000589 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, тракториста ФГ « ОСОБА_6 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2022 року, приблизно о 23.00 годині, у ОСОБА_5 , який побачив на узбіччі вулиці Незалежності біля домоволодіння АДРЕСА_2 , мопед марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі: НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_7 , виник злочинний намір на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, з корисливих мотивів.

Невідкладно реалізуючи свій злочинний намір, 18 жовтня 2022 близько 23.20 год ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно, протиправно, не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права на транспортний засіб, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності потерпілої та інших сторонніх осіб, які могли б перешкодити доведенню його злочинного умислу до кінця, шляхом вільного доступу з прикладенням фізичної сили почав штовхати мопед марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі: НОМЕР_1 , від домоволодіння АДРЕСА_2 в напрямку до свого місця проживання. В подальшому, ОСОБА_5 , відкотивши зазначений мопед на відстань до 50 м, виявив ключі в замку запалювання, та привів в дію двигун, продовжив рух, керуючи мопедом марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі НОМЕР_1 , до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартість якого становить 3999,00 грн. відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №В-119 від 10.12.2022.

Одержавши можливість вільно розпоряджатися чужим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 сховав мопед марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі НОМЕР_1 в господарчій споруді за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого власного користування.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім того 18.10.2022 о 23.40 годині, під час дії правового режиму воєнного стану, який введено із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02. 2022 № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022», надалі неодноразово продовжено, зокрема до 19.02.2023, ОСОБА_5 , перебуваючи в господарчому приміщенні за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду мопеду марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі: НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 , яким він незаконно заволодів, діючи з корисливих мотивів на заволодіння іншим чужим майном, шляхом відчинення замка незаконно проник до багажного відділення даного транспортного засобу, де виявив мобільний телефон марки «Samsung A71», бірюзового кольору в захисному чохлі білого кольору, із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , та мобільний телефон «UleFone» IP-68, чорного кольору, із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , належні ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , невідкладно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливою метою, достовірно розуміючи, що внаслідок його протиправних дій вказане чуже майно вибуло з-під контролю власника, таємно викрав із багажного відділення мопеду марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі: НОМЕР_1 , чуже майно: мобільний телефон марки «Samsung A71», бірюзового кольору, вартістю 6600 грн., в захисному чохлі білого кольору, вартістю 170 грн., із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 50 грн, мобільний телефон «UleFone» IP-68, чорного кольору, вартістю 3800 грн, із SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 50 грн., належні потерпілій ОСОБА_7 .

Одержавши можливість вільно розпоряджатися викраденим чужим майном на власний розсуд, ОСОБА_5 передав мобільні телефони, належні ОСОБА_7 , стороннім особам, не повідомляючи їх про дійсні обставини подій.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму 10670 грн., що становить середньо ринкову вартість викраденого майна згідно висновку товарознавчої експертизи від 10.12.2022.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, детально розповів про мотиви та обставини їх вчинення.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_5 не має, завдана шкода їй відшкодована під час досудового розслідування, просить притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та призначити йому покарання на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілої.

Прокурор ОСОБА_4 просив застосувати до ОСОБА_5 покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів у даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого та тяжкого злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує роз`яснення п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, де вказано, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 - визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення правопорушень був працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, який вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви. Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, добре характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин. Крім того суд враховує позицію потерпілої, яка вказала, що претензій до обвинуваченого не має, просить застосувати покарання на розсуд суду.

При обранні покарання суд також враховує висновки досудової доповіді Голованівського РС № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області щодо обвинуваченого, згідно якої обвинувачений має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній рівень небезпеки для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе у громаді за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Підсумовуючи наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України та за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі, що, на думку суду, має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а, отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин у вигляді щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, беручи до уваги відсутність тяжких наслідків, заподіяних кримінальними правопорушеннями, те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей а також з урахуванням позиції потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання призначеного за сукупністю злочинів з випробуванням з встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні, цивільний позов по справі не заявлено, збитки відшкодовано на стадії досудового слідства.

Запобіжний захід, щодо ОСОБА_5 не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази:

мопед марки «Suzuki», моделі «МВ38 В2», номер шасі: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung A71», бірюзового кольору, захисний чохол білого кольору, SIM-картку НОМЕР_3 , мобільний телефон «UleFone» IP-68, чорного кольору, SIM-картку НОМЕР_2 , передані на зберігання ОСОБА_7 - після набрання вироком законної сили, залишити їй як власниці.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 31.03.2023