cправа № 570/700/23
провадження № 1-кс/570/132/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю слідчого ОСОБА_2 ,

володільця майна ОСОБА_3 ,

його представника адвоката ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри,10) клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0000089, внесеному 12 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

про арешт майна,

в с т а н о в и в:

з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий у клопотанні від 13 лютого 2023 року просить накласти арешт на такі речі. Автомобіль «ЗИЛ 131», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , причіп бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , із наявними дерев?яними колодами породи сосна загальною кубомасою 23,33 кв.м. невідомого походження, вилучені та поміщені на територію ДП «Костопільське лісове господарство»: вул.Пушкіна, 2, м.Костопіль Рівненської області. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 вилучене та поміщене до спец.пакету PSP 1459995, свідоцтво про реєстрацію причепа бортового НОМЕР_6 вилучене та поміщене до спец.пакету PSP 1459994, дві ТТН сумнівного походження, №48 від 11.02.2023 поміщені до спец. пакету НПУ Р 1459993.

Згідно з клопотанням, 11 лютого 2023 року до ВП №1 Рівненського РУП ГУНІ в Рівненській області надійшло повідомлення працівника УПІ - Романцова про те, що 11 лютого 2023 року на автодорозі M25 «Городище-Рівне-Старокостянтинів» 133 км. поблизу с.Нова Любомирка Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевозив транспортним засобом марки ЗІЛ 131, реєстраційний номер НОМЕР_1 колоди дерев породи сосна, без відповідних документів.

11 лютого 2023 року під час проведення зі згоди володільця майна ОСОБА_3 огляду місця події на автодорозі H25 Городище-Рівне-Староконстантинів, 133 км. автодороги, працівниками поліції виявлено та вилучено:

-Автомобіль марки «ЗИЛ 131», р.н. НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , причіп бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 , із наявними дерев?яними колодами породи сосна, загальною кубомасою 23,33 кв.м. невідомого походження, які вилучені та поміщені на території ДП «Костопільське лісове господарство» по вул.Пушкіна, 2 в м.Костопіль Рівненської області.

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 вилучене та поміщене до спец. пакету PSP 1459995.

-Свідоцтво про реєстрацію причепа бортового НОМЕР_6 вилучене та поміщене до спец. пакету PSP 1459994.

-Дві ТТН накладні сумнівного походження, No48 від 11.02.2023 поміщені до спец.пакету НПУ PSP 1459993.

12 лютого 2023 року за даним фактом розпочато досудове розслідування за ч.1 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого від 13 лютого 2023 року виявлені та вилучені речі визнані речовими доказами.

Слідчий ОСОБА_8 в суді клопотання підтримав повністю і по аналогічних мотивах. Стверджує, що на даний час обшук вилученого майна не проводився, у автомобіль не проникали, тому об"єм лісоматеріалів вказано приблизно. Законність деревини не встановлена, тому є підстави для її арешту, як і автомобіля, на якому вона перевозилася, та ТТН, підписи на яких, на його думку, виконані однією особою. Не заперечує проти повернення володільцю правовстановлюючих документів на транспортні засоби.

Володілець майна ОСОБА_9 наполягає на поверненні майна, особливо автомобіля. Стверджує, що неофіційно працює у підприємця і перевозив його ж деревину на "Свиспан".

Його представник адвокат ОСОБА_10 вважає, що клопотання не підлягає до задоволення. Так, фактично проведено обшук, при тому, що слідчий не звертався з відповідним клопотанням. Відсутні жодні докази того, ТТН є сумнівного походження.

Слідчий суддя, заслухавши їх пояснення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, прийшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується тільки на підставах, передбачених ст.132, 170 КПК України. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову /ч.1 ст.170 КПК України/.

Арешт майна застосовується з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Арешт може бути накладено також на майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та /або зберегли на собі його сліди;

2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та /або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених конвенцією прав, відповідно до ст.13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Спеціальні підстави законного обмеження особи в реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання в право мирного володіння майном.

Вважаю, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки це майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в КПК України. Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Арешт майна, як правило, полягає у забороні розпоряджатися майном. Заборона на використання майна (вилучати корисні властивості речі для задоволення потреб власника чи інших осіб), а також заборона володіння таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Само по собі накладення арешту на належне відповідачу майно без передачі його на відповідальне зберігання іншій особі, не обмежує його права користування вказаним майном.

Вважаю, що подавачем клопотання доведено необхідність арешту майна, який не порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження, арешт на зазначене у клопотанні майно накладається з метою його збереження, враховуючи і наслідки від вжиття такого заходу для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому клопотання, яке подане з передбачених законом підстав та у встановленому законом порядку, за формою і змістом відповідає КПК України, підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи судом під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано та за клопотанням осіб, які не були присутні при розгляді питання про його арешт.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.

З огляду на викладене, керуючись ст.131, 167, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на

- автомобіль марки «ЗИЛ 131», р.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ,

- причіп бортовий реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_4 ,

- дерев?яні колоди породи сосна, загальною кубомасою приблизно 23,33 кв.м.,

- дві товарно-транспортні накладні №48 від 11.02.2023, які поміщені до спец. пакету НПУ РSP 1459993.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 20 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1