Провадження № 1-кс/201/218/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , заявлене в рамках кримінального провадження №0001058 від 26.11.2021 року, про звернення застави в дохід держави, внесеної згідно ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року щодо ОСОБА_4 ,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

УСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання прокурора, у якому поставлено питання про звернення в дохід держави застави в розмірі 49620 грн., внесеної згідно ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року заставодавцем ОСОБА_7 щодо ОСОБА_4 , із зарахуванням коштів до спеціального рахунку для збору коштів на підтримку Збройних Сил України. Підставами для звернення застави зазначено неявку ОСОБА_4 в судові засіданні до Жовтневого районного м. Дніпропетровська, призначені на 02.03.2022, 14.03.20222, 31.03.2022, 18.04.2022, 26.04.2022, 23.05.2022, 16.06.2022 без поважних причин, та неповідомлення про причини неявки. Крім того, заначено, що повістки-виклики відправлені судом за адресою мешкання поверталися без вручення, що свідчить про зміну обвинуваченим адреси мешкання.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

ОСОБА_8 та заставодавець ОСОБА_7 за викликом до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, що в силу ч.9 ст.182 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Від заставодавця ОСОБА_7 надійшло заперечення на вказане клопотання, у якому він зазначив, що датою закінчення строку дії ухвали є 29 квітня 2022 року, а тому за час дії даної ухвали з клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави та обов`язків, покладених у разі її внесення, ані слідчий, ані прокурор не зверталися, строк дії запобіжного заходу не продовжувався. Крім того, зазначив, що будь-яких даних, які б вказували на умисне переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у вчиненні якого він обвинувачується, на даний час судом не виставлено. Зважаючи на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні надав аналогічні викладеним вище пояснення, у задоволенні клопотання просив відмовити.

Заслухавши прокурора та захисника, перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СВ ВП №5 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001058 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, 4 ст.185 КК України, ч.1 ст.263 КК України.

03.12.2021 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

28.02.2022 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні №0001058 від 26.11.2021 року направлено до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті.

02.03.2022 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено, а розмір застави змінено на 49 620 грн.

Згідно квитанції №1819011 від 14 березня 2022 року за ОСОБА_4 заставодавцем ОСОБА_7 за ОСОБА_8 була внесена застава у розмірі 49 620грн., у зв`язку із чим його 15.03.2022 року було звільнено з-під варти та покладено обов`язки, зокрема щодо обов`язку його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покладення на нього обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та експертами у цьому кримінальному провадженні за виключенням випадків спільної участі останніх у проведенні слідчих чи процесуальних дій.

У судові засідання до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, призначені на 31.03.2022, 18.04.2022, 26.04.2022, 23.05.2022, 16.06.2022 обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився, про причини своєї неявки нікого не повідомив.

06.07.2022 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України через, зокрема неможливість подальшого вжиття заходів до забезпечення прибуття обвинуваченого до суду шляхом здійснення судових викликів за адресою місця проживання, зазначеного в обвинувальному акті.

Постановою слідчого від 22.08.2022 року у кримінальному провадженні №0001058 підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

Постановою слідчого від 22.08.2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001058 від 26.11.2021 було зупинено у зв`язку із переховуванням підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_8 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і невідомим їх місцезнаходженням.

Правові засади застосування запобіжних заходів регламентовано главою18 КПК "Запобіжні заходи, затримання особи" (статті 176-213 КПК). Термін "застосування запобіжного заходу" охоплює не тільки його обрання, але й зміну на інший запобіжний захід. Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі N 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі N 286/1695/18).

Порядок зміни запобіжних заходів врегульовано статтями 200, 201 КПК. Поряд з цим щодо окремих видів запобіжних заходів закон передбачає спеціальні умови для їх зміни. Так, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений порушив покладені на нього ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, вирішується питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу (частини 8 та 10 статті 182 КПК).

При порушенні умов такого запобіжного заходу як застава процедура його застосування включає також застосування заходів кримінально-процесуальної відповідальності. Так, у разі порушення умов застави вона звертається в дохід держави (частина 8 статті 182 КПК).

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (частина 9 статті 182 КПК).

З наведеного вище, слідує, що звернення застави в дохід держави є невід`ємною складовою зміни запобіжного заходу в вигляді застави, яка передбачена частинами 8 та 10 статті 182 КПК, та охоплюється поняттям "застосування запобіжного заходу" в вигляді застави.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статті 131 КПК). Застава є одним із видів запобіжних заходів (пункт 3 частини 1 статті 176 КПК).

У зв`язку із викладеним, звернення застави в дохід держави має (із врахуванням особливостей цього заходу) відповідати встановленим правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальним правилом застосування заходів забезпечення кримінального провадження є те, що їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (пункт 2 частини 3 статті 132 КПК).

У ч. 3 ст. 182 КПК України вказано, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Заставодавцем ОСОБА_7 внесено заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 . Внесенням грошових коштів заставодавець надав згоду на забезпечення ним виконання підозрюваним своїх обов`язків. Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнено з-під варти саме на підставі факту внесення заставодавцем ОСОБА_7 грошових коштів. Запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на заставу, яка є запобіжним заходом для підозрюваного до часу її повернення заставодавцю або до її звернення в дохід держави.

Внесення за підозрюваного застави іншою особою (заставодавцем) є її добровільним рішенням і свідомими цілеспрямованими діями та згодою нести майнову відповідальність в межах розміру застави за негативну (протиправну) процесуальну поведінку обвинуваченого. Внесення застави може бути здійснене лише на підставі відповідного судового рішення. У такому судовому рішенні зазначаються, зокрема, розмір застави, обов`язки, які забезпечує застава, зважаючи на які вже сам заставодавець оцінює можливість забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та приймає рішення щодо внесення застави. Факт внесення заставодавцем грошових коштів у якості застави свідчить про обізнаність заставодавця із прийнятим судом рішення щодо обвинуваченого та з його змістом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України (частина 8 статті 182 КПК).

Метою припису частини 8 статті 182 КПК є запобігання порушенню підозрюваним покладених на нього обов`язків шляхом застосування заходу кримінально-процесуальної відповідальності за таке порушення. У той же час метою звернення застави в дохід держави не є відшкодування шкоди, у завданні якої особа підозрюється.

Водночас зі змісту частини 8 статті 182 КПК вбачається, що в ній при описі обов`язків, у разі порушення яких передбачено застосування санкції у вигляді звернення застави в дохід держави, використані формулювання, як у множині, так і в однині. Зокрема, неявка за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи неповідомлення про причини своєї неявки як підстава для звернення застави в дохід держави зазначено як одноразову дію.

При цьому суд звертає увагу, що застава є безстроковим запобіжним заходом, тому її строк не може бути визначний ухвалою суду, і вона без визначення строку забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (частина 7 статті 42 КПК). А отже, доводи заставодавця ОСОБА_7 про те, що датою закінчення строку дії ухвали є 29 квітня 2022 року не можуть бути прийняті судом.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 2 статті 8 КПК).

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 08.11.2018 по справі №243/6671/17-к звернув увагу, що у рішенні ЄСПЛ по справі Steelandothersv.TheUnitedKingdom від 23.03.98 (§ 54) наголошено, що "Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія".

Суд вважає, що наведені в ухвалі суду від 02.03.2022 року відомості про наслідки неявки за викликом суду без поважних причин, в тому числі із зазначенням можливості звернення застави в дохід держави, є достатнім роз`ясненням правових наслідків внесення застави та відповідальності за порушення її умов.

Виклик обвинуваченого ОСОБА_8 у підготовче судове засідання здійснювався шляхом направлення повісток засобами поштового зв`язку за адресами в Україні, які вбачаються з матеріалів кримінальної справи. При цьому судом здійснювалося офіційне sms-інформування заставодавця ОСОБА_7 , який брав участь у справі №201/1838/22 як захисник, про виклик до суду, а на сайті судової влади розміщувалися відомості про призначення підготовчого судового засідання,

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі Смірнов проти України заява № 3655/02, п. 41 Пономарьов проти України заява № 3236/03).

Пункт 1 ч. 7 ст. 42 КПК України покладає на обвинуваченого обов`язок прибути за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

За час перебування обвинувального акта у суді обвинувачений в підготовче судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, не направив до суду, у тому числі на офіційну електронну скриньку, будь-яких повідомлень з інформацією про себе, клопотання, заяви не надсилав, про зміну місця перебування чи проживання не повідомляв.

Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.

З`ясовуючи, чи переслідує таке втручання легітимну мету і якщо так, то в чому вона полягає, суд враховує, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 статті 131 КПК). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання відповідним ризикам (частина 1 статті 177 КПК). Легітимна мета також визначається призначенням відповідних обов`язків, які покладені судовим рішенням на підозрюваного, обвинуваченого в сукупності з обов`язком прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади (частини 5, 6 статті 194 КПК).

У цьому провадженні йдеться про порушення ОСОБА_8 обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, за викликом слідчого та прокурора. Метою покладання на обвинуваченого вказаного обов`язку було досягнення дієвості цього кримінального провадження шляхом забезпечення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк, оскільки за загальним правилом у відсутності обвинуваченого проведення судового засідання неможливе (ч. 2 ст. 318 КПК), а метою звернення застави в дохід держави є застосування кримінально-процесуальної відповідальності за порушення таких обов`язків.

"Захист публічного порядку" і "попередження злочинів" при запровадженні заходів, що передбачають обмеження прав людини, є цілями, які повною мірою сумісні з Конвенцією прозахист правлюдини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ по справі Beldjoudiv.France від 26.03.92, заява №12083/86, § 70). Із означеного очевидно, що мета, яка переслідується зверненням застави у дохід держави, є легітимною.

З огляду на викладене клопотання прокурора обґрунтовано правовими підставами, доведено, що ОСОБА_8 за викликами до суду не прибував, усвідомлено не повідомляв суд і прокурора про своє місцезнаходження, не вказував на поважність неприбуття до суду, чим порушив обов`язки, покладені на нього згідно ч.5 ст.194 КПК України ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року, а заставодавець у свою чергу, не забезпечив участь обвинуваченого у судових засіданнях, не виконав своїх обов`язків щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому суд приходить до переконання, що вимога прокурора про звернення застави в дохід держави є законною та обгрунтованою належними й допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та звернення в дохід держави застави в сумі 49620 грн., визначену ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року, внесену заставодавцем ОСОБА_7 згідно квитанції №1819011 від 14 березня 2022 року за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001058 від 26.11.2021 року.

У своєму клопотанні прокурор просив звернути заставу із зарахуванням коштів до спеціального рахунку для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.

Поряд з цим, відповідно до наведених вище положень ч.8 ст.182 КПК України визначено, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Таким чином, звернення застави із зарахуванням її до спеціального рахунку для збору коштів на підтримку ЗСУ буде протирічити приписам ч.8 ст.182 КПК України. При цьому, суд не є розпорядником бюджетних коштів та не вправі змінювати їх цільове призначення.

У зв`язку з цим, клопотання прокурора слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.42,131,177,182,188,194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про звернення застави в дохід держави, внесеної згідно ухвали судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року щодо ОСОБА_4 , заявлене в рамках кримінального провадження №0001058 від 26.11.2021 року - задовольнити частково.

Звернути в дохід держави заставу в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять ) грн., визначену ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року у справі №201/1838/22, внесену заставодавцем ОСОБА_7 згідно квитанції №1819011 від 14 березня 2022 року за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001058 від 26.11.2021 року та зарахувати заставу до спеціального фонду Державного бюджету України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 02.03.2023 о 17 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1