Дата документу 20.01.2023Справа № 554/3967/21
Провадження № 1-кс/554/969/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2023 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні-прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29.11.2022 року про відмову у задоволенні чотирьох клопотань від 16 та 21.11.2022 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001881, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ч. 3 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2023 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він проситьскасувати постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29.11.2022 року про відмову у задоволенні чотирьох клопотань від 16 та 21.11.2022 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001881, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що 16 та 21.11.2022 року, в рамках кримінального провадження № 0001881 до прокурора Полтавської області ,який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, ним подано чотири клопотання про проведення допиту як потерпілого, залучення до провадження як потерпілого та проведення слідчих дій.

Постановою прокурора від 29.11.2022 року йому було відмовлено в задоволенні клопотань від 16 та 21 листопада 2022 року щодо проведення процесуальних дій в межах кримінального провадження № 0001881 від 08.12.2022 року.

Із вказаною постановою заявник не погодився, вважає її незаконною, ухваленоюіз істотним порушенням вимог КПК України та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що постанова обгрунтована тим, що ОСОБА_4 в кримінальному провадженні не набув процесуального статусу потерпілого, а тому позбавлений права подавати клопотання в порядку ст. 220 КПК України, а доводи про залучення його як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні є необґрунтованими.

Також слідчий в оскаржуваній постанові не навів доводів, чому проведення слідчих, розшукових дій, зазначених в клопотаннях, не мають значення для досудового розслідування. З цих підстав просить задовольнити скаргу.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся завчасно та належним чином, на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_4 про розгляд скарги без його участі, але за участю його представника, адвоката ОСОБА_3 .

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу без участі заявника, оскільки представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні здійснюється його адвокатом.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Прокурор відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій зі скаргою не погодилась, зазначивши, що постанова прокурора від 29.11.2022 року є законною та обгрунтованою, а тому підстави для її скасування не вбачаються. Також повідомила, що 18 травня 2020 року в цьому ж провадженні прокурором ухвалено постанову про відмову у визнані ОСОБА_4 потерпілим. Тоді як доводи щодо необхідності допиту останнього як потерпілого є необгрунтованими, оскільки відсутні законні підстави для цього. На підставі викладеного, просила скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника заявника, вивчивши суть скарги та дослідивши долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001881 від 08грудня 2020 року.

Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_4 звернувся 16 та 21.11.2022 року до прокурора із клопотанням, в порядку ст.220 КПК України, щодо проведення слідчих дій та залучення його як потерпілого і допиту як потерпілого в рамках кримінального провадження №0001881.

29 листопада 2022 року за результатами розгляду постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 16 та 21.11.2022 року щодо процесуальних дій в межах кримінального провадження №0001881 від 08 грудня 2020 року , відмовлено.

Дана постанова прокурора мотивована, зокрема тим, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, при цьому, 18 травня 2021 року прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 ухвалено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 від 12.05.2021 року щодо залучення як потерпілого до кримінального провадження № 000062, об`єднаного в одне провадження з кримінальним провадженням № №0001881, під № №0001881.

Вивченням матеріалів вказаного кримінального провадження встановлено, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_4 не набув процесуального статусу особи, яка наділена правом заявляти клопотання відповідно до ст.220 КПК України.

Прокурором в кримінальному провадженні № №0001881 28.04.2021 винесено вмотивовану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим.

Ураховуючи наведені заявником обставини, враховуючи його незгоду із рішенням прокурора про відмову у задоволенні клопотання, та аналізуючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідчий суддя зазначає про таке.

З аналізу ст.110 КПК України слідує, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Дослідивши оскаржувану постанову, слідчий суддя дійшов до переконання, що вона ухвалена правомірно, із дотриманням положень ст.110 КПК України в частині зазначення змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів її прийняття та їх обґрунтування.

Як видно із оскаржуваної постанови, прокурором прийнято рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , при цьому, наведено достатньо вагомі підстави та мотиви її прийняття, оскільки на момент ухвалення даної постанови відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про проведення його допиту як потерпілого.

Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, його прийняттю передувало проведення аналізу обставин провадження, які мають значення для правильного вирішення вимог заявленого клопотання, а викладені у ньому висновки є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, постанова прокурора в цілому відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, позаяк належних і допустимих доказів протилежного суду не представлено.

Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання, прокурором було переконливо зазначено про відсутність на даному етапі досудового розслідування правових підстав для задоволення поданого ОСОБА_4 клопотання з огляду на його процесуальний статус у згаданому кримінальному провадженні, - заявник.

Наведене також свідчить, про передчасність звернення заявника із таким клопотанням в розумінні вимог КПК України.

За змістом ст.9 КПК України слідчий, прокурор на власний розсуд визначають об`єм дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження для прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.

Також варто зазначити, що питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведенням слідчих (розшукових) та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Натомість, наведені заявником у скарзі твердження щодо необхідності скасування постанови від 29 листопада 2022 року про відмову в задоволенні його клопотань є необґрунтованими та не узгоджуються із наведеними вище положеннями процесуального закону.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що вказаним процесуальним рішенням прокурора щодо відмови у задоволенні клопотань не порушено гарантій заявника щодо рівності прав, як учасника кримінального провадження, та на реалізацію процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.22, ст.60, ст.220 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Перелік прав заявника визначений частиною 2 вказаної статті, зокрема, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001881 не завершене, наразі триває, що передбачає проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, та в подальшому не позбавляє заявника як учасника провадження, наділеного відповідним обсягом процесуальних прав, можливості реалізувати свої права в порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбаченихцим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнаєце за необхідне.

Прокурором у передбачений законом спосіб вирішено клопотання та прийнято відповідне процесуальне рішення щодо відмови у задоволенні вимог заявника у зв`язку з їх безпідставністю, що не суперечить вищезазначеним нормам.

Отже, доводи щодо допущення прокурором порушень вимог ст.ст.110, 220 КПК України є необгрунтованими, переконливих аргументів для протилежних висновків суду матеріали скарги та провадження не містять, твердження заявника протягом розгляду скарги достатніми доказами не підтверджені, а тому слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги щодо скасування рішення прокурора.

Крім того, як у матеріалах скарги, так під час розгляду скарги заявником скарги не доведено, що постанова прокурора є необґрунтованою та незаконною.

За таких обставин, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора від 29 листопада 2022 року у кримінальному провадженні №0001881прийнята ним із дотриманням вимог КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням вказаних вище обставин, та оскільки заявником скарги не надано належних і допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які би давали підстави слідчому судді дійти до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, тому слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, проаналізувавши наведені у скарзі доводи та перевіривши надані в їх обґрунтування документи, дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 40, 60, 110, 220, 303-307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні-прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 29.11.2022 року про відмову у задоволенні чотирьох клопотань від 16 та 21.11.2022 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0001881, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1