Справа № 202/5629/23
Провадження № 1-кс/202/2535/2023
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 12.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 12.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник вказує, що в провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську,знаходиться кримінальне провадження №0000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України, відкрите згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2022 року, котрою зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, у відповідності до ст. 214 КПК України, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 01.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

19.01.2023 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України внесено до ЄРДР та присвоєно номер кримінального провадження №0000139

10.03.2023 року ОСОБА_4 до ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, було направлено клопотання про визнання його потерпілим.

12.03.2023 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_5 була винесена постанова, якою йому відмовлено у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для визнання його потерпілим він зазначав, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, йде мова про застосування службовими особами, працівниками поліції, відносно нього, ОСОБА_4 , заходів фізичного впливу - прийомів боротьби (рукопашного бою) у виді загину рук за спину, повалення його на землю, одягнення на нього спеціальних засобів обмеження рухомості - кайданок, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. Тому він є потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

У зв`язку з викладеним, представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , просив скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 12.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

Заявник в судове засідання не з`явився. Про дату розгляду скарги повідомлений належним чином.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду подав направив матеріали кримінального провадження №0000139 від 19.01.2023 року та письмові пояснення по суті скарги, в котрих просив відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 . В обґрунтування чого зазначив, що на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з Державного бюро розслідувань надійшла заява ОСОБА_4 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000139 від 19.01.2023 року, відповідно до котрої ОСОБА_4 посилався на те, що 07.07.2022 року, приблизно о 08 год. 20 хв., перебуваючи біля будівлі Костянтинівської міської тепломережі по вул. Європейській, що у м. Костянтинівка Донецької області, працівниками поліції було неправомірно застосовано до нього, заявника, фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки, в наслідок чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді «забій лівого плечового та лівого тазостегнового суглобу). Тому просив залучити його в якості потерпілого.

Заявнику ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні його заяви, про що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 12.03.2023 винесено відповідну постанову, в котрій зазначено, що заявником ОСОБА_4 у своїй заяві вказано, що працівниками поліції неправомірно застосовано до нього фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки.

Досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000139 від 19.03.2023 року здійснюється за фактом можливого вчинення працівниками поліції злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, тобто, перевищення або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Характерною ознакою об?єктивної сторони перевищення влади є те, що при вчиненні цього злочину винний хоча і здійснює ті чи інші службові діяння, проте вони не тільки не входять до його компетенції, а, навпаки, явно (очевидно, безперечно) виходять за межі наданих суб`єкту прав і повноважень.

Характер, зміст та обсяг повноважень, а також порядок (умови, способи) їх реалізації визначаються службовою компетенцією особи, яка закріплюється в законах, постановах, розпорядженнях, наказах, інструкціях, статутах, положеннях, правилах та інших нормативних актах.

Підставами для визнання фізичних осіб потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їм заподіяна внаслідок вчинення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними.

Зазначив, що на теперішній час слідством не встановлено, що працівники поліції під час застосування фізичної сили та застосування до ОСОБА_4 засобів обмеження рухомості - кайданків, вчинили дії, які виходять за межі їх повноважень, наданих їм Законом України «Про Національну поліцію». Так, Законом України «Про Національну поліцію» працівники поліції під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважені застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї. Також працівники поліції можуть використовувати спеціальні засоби,серед яких є засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо). Визнання ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні фактично свідчило би про доведення вини працівників поліції у вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень.

У даному кримінальному провадженні перевіряється законність застосування фізичної сили, а не застосування до ОСОБА_4 засобів обмеження рухомості - кайданків. При цьому, факт наявності в діях працівників поліції складу злочину не доведено, що підтверджується відсутністю підстав для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Тобто, на даний час, зібраними матеріалами не підтверджено факт вчинення працівниками поліції дій, які виходять за межі їх повноважень, наданих їм Законом України «Про Національну поліцію», що, в свою чергу, прямо вказує на відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні. Клопотання ОСОБА_4 розглянуто своєчасно та в повному обсязі. За результатами його розгляду прийнято законне та обґрунтоване, на думку слідчого, рішення. Тому слідчий просив суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0000139 від 19.03.2023 року, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську,перебувають матеріали кримінального провадження №0000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

10.03.2023 року ОСОБА_4 до ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, було направлено клопотання про визнання його потерпілим.

12.03.2023 року слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_5 була винесена постанова, якою йому відмовлено у визнанні потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Вказана постанова обґрунтована тим, що досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000139 від 19.03.2023 року здійснюється за фактом можливого вчинення працівниками поліції злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, тобто, перевищення або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, - карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Характерною ознакою об?єктивної сторони перевищення влади є те, що при вчиненні цього злочину винний хоча і здійснює ті чи інші службові діяння, проте вони не тільки не входять до його компетенції, а, навпаки, явно (очевидно, безперечно) виходять за межі наданих суб`єкту прав і повноважень.

Характер, зміст та обсяг повноважень, а також порядок (умови, способи) їх реалізації визначаються службовою компетенцією особи, яка закріплюється в законах, постановах, розпорядженнях, наказах, інструкціях, статутах, положеннях, правилах та інших нормативних актах.

Підставами для визнання фізичних осіб потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їм заподіяна внаслідок вчинення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними.

На теперішній час слідством не встановлено, що працівники поліції під час застосування фізичної сили та застосування до ОСОБА_4 засобів обмеження рухомості - кайданків, вчинили дії, які виходять за межі їх повноважень, наданих їм Законом України «Про Національну поліцію».

Законом України «Про Національну поліцію» працівники поліції під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважені застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї. Також працівники поліції можуть використовувати спеціальні засоби,серед яких є засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо).

У даному кримінальному провадженні перевіряється законність застосування фізичної сили а застосування до ОСОБА_4 засобів обмеження рухомості - кайданків. При цьому, факт наявності в діях працівників поліції складу злочину не доведено, що підтверджується відсутністю підстав для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Зібраними матеріалами не підтверджено факт вчинення працівниками поліції дій, які виходять за межі їх повноважень, наданих їм Законом України «Про Національну поліцію», що, в свою чергу, прямо вказує на відсутність правових підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Дослідивши постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.03.2023 року про визнання його потерпілим, слідчий суддя доходить висновку, що рішення, прийняте слідчим, було належним чином вмотивованим. Слідчим в оскаржуваній постанові зазначено, що підставами для визнання фізичних осіб потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їм заподіяна внаслідок вчинення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними. На час розгляду заяви ОСОБА_4 слідством дійсно не було встановлено, що працівники поліції під час застосування фізичної сили та застосування до ОСОБА_4 засобів обмеження рухомості - кайданків, вчинили дії, які виходять за межі їх повноважень, наданих їм Законом України «Про Національну поліцію».

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим наведено норму статті 42 Закону України «Про Національну поліцію», згідно котрої працівники поліції під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважені застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила); застосування спеціальних засобів; застосування вогнепальної зброї. Також працівники поліції можуть використовувати спеціальні засоби,серед яких є засоби обмеження рухомості (кайданки, сітки для зв`язування тощо). Заявником, в свою чергу, слідчому не було надано жодних відомостей та документів щодо нанесення йому матеріальної або моральної шкоди, визначеної Кримінальним кодексом України.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 12.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

Керуючись ст. ст. 303-307, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, від 12.03.2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №000139 від 19.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1