У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2023 року

м. Київ

справа №476/572/20

провадження № 51-4066ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року,

встановив:

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 листопада

2021 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального Кодексу України (далі - КК України) та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» завдану її діями матеріальну шкоду в сумі 47 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави 8 893, 15 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення судово-трасологічної та судово-економічної експертиз.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 листопада 2022 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Єланецького районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року - без зміни.

Як установлено судами, в період з 1 січня по 3 жовтня 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника відділення поштового зв`язку Нововасилівського Центру поштового зв`язку № 2 Миколаївської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», будучи службовою особою, умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету власного незаконного збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила грошові кошти, які надходили до каси

ВПЗ Нововасилівка за надані послуги та від реалізації товару на загальну суму

47 031, 74 грн, якими розпорядилася на власний розсуд, спричинивши

АТ «Укрпошта» матеріальний збиток на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України, як привласнення грошових коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що суд безпідставно застосував ч. 2 ст. 191 КК України, не перевіривши належним чином, чи є склад злочину, передбачений цією статтею.

Мотиви Суду

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України)з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіряючи доводи касаційної скарги захисника, Суд виходить з фактичних обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

Судові рішення свідчать про те, що суд першої інстанції, оцінивши відповідно до статті 94 КПК України докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 191

КК України, а саме - у привласненні грошових коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Мотивуючи свій висновок, суд першої інстанції послався на ряд доказів, в тому числі на показання представника потерпілого, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також дані, що містяться у висновку

судово-трасологічної експертизи та акті огляду від 08 жовтня 2019 року.

Переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника, доводи якої є аналогічними, наведеними в його касаційній скарзі, апеляційний суд дійшов переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості і доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину. Зокрема, суд вірно зазначив, що з аналізу показів вказаних свідків виключається можливість привласнення кимось з них коштів в сумі 47 000 грн, що також знайшло своє підтвердження у висновку судово-трасологічної експертизи та акті огляду, відповідно до яких сумка та пломба не має слідів стороннього втручання.

Крім того, сума нестачі під час відкриття мішка доставленого з поштового відділення до каси ЦПЗ №2 в розмірі 47 000 грн і сума нестачі встановленої за результатами ревізії 47 031,74 грн, також вказують на те, що ця сума привласнена ОСОБА_5 , оскільки будь-яким особам на час відкриття сумки в касі ЦПЗ №2 не була відома сума нестачі, а співпадіння цих сум вказує на певну закономірність.

Також, винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими судами першої та апеляційної інстанцій наступними доказами, а саме протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.10.2019 року із якої вбачається, що 01.10.2019 року в ході інкасації із відділення зв`язку Нововасилівка було виявлено нестачу коштів в сумі 47 000 грн; актом службового розслідування за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами, майном та іншими цінностями, які знаходяться у власності або перебувають у тимчасовому розпорядженні Товариства начальником ВПЗ Нововасилівка ЦПЗ № 2 Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» ОСОБА_5 від 14.11.2019 року із якого вбачається, що 01.10.2019 року у сумці, яка надійшла з ВПЗ Нововасилівка ЦПЗ

№ 2 до головної каси ЦПЗ № 2 виявлено нестачу готівкових коштів у сумі

47 000 грн. Службове розслідування проводилось в період з 03 жовтня по

14 листопада 2019 року; службовою запискою начальника Центру операційного фінансового супроводу ОСОБА_10 від 03.10.2019 року із якої вбачається, що остання повідомила т.в.о. директора Миколаївської дирекції АТ «Укрпошта» про те, що 01.10.2019 року з ВПЗ Нововасилівка до головної каси ЦПЗ № 2 надійшов страховий мішок з понадлімітними залишками грошових коштів. Згідно інформації відображеної на ярлику та маршрутної накладної маршруту ВР 14023 сума понадлімітних залишків складає 49 250 грн. Під час перерахунку грошових коштів начальником головної каси ОСОБА_6 було викрито нестачу грошових коштів на суму 47 000 грн.; договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, із якого вбачається, що ОСОБА_5 підписано вказаний договір відповідно до якого остання бере на себе повну відповідальність за забезпечення схоронності довірених їй підприємством матеріальних цінностей та зобов`язана повідомляти адміністрацію підприємства про всі обставини, які загрожують забезпеченню схоронності довірених їй матеріальних цінностей; актом огляду від 08.10.2019 року та фотознімками до нього із яких вбачається, що комісією в складі начальника відділу поштової безпеки у Миколаївській дирекції, начальника центру операційного фінансового супроводу, начальника юридичного відділу оглянуто сумку, пломбу, ярлик, пломбіратор ВПЗ Нововасилівка, що надійшли до дирекції з ЦПЗ № 2; супровідним листом від 01.10.2019 року з ВПЗ Нововасилівка до ЦПЗ

№ 2 м. Вознесенськ складеним ОСОБА_5 , в якому зазначено, що передано з ВПЗ Нововасилівка 49 250 грн, а отримано в ЦПЗ № 2 - 2250 грн.

Порушень процесуального порядку отримання наведених у вироку доказів, за матеріалами провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено, та судом правильно вирішено питання про їх допустимість та належність.

В цілому поведінка ОСОБА_5 в процесі роботи поштового відділення, яка полягала у тривалому уникненні від інкасації готівки, ухилення від спілкування з начальником поштового відділення м. Вознесенська з цього приводу, намагання замаскувати суму нестачі шляхом «штучної» здачі готівкових коштів в мішку із зазначенням недостовірних даних в супровідному листі про їх суму, свідчить про умисність та корисність її дій, а також про повне їх усвідомлення та планування.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені у вироку докази переконливо свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_5 у привласненні грошових коштів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, і її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України.

З таким висновком погоджується й колегія суддів касаційного суду.

З огляду на це, переглянувши кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок місцевого суду, суд апеляційної інстанції належним чином перевірив усі викладені у ній доводи, визнав їх безпідставними, мотивувавши своє рішення та зазначивши підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, та вважає, що касаційна скарга захисника ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність оскаржуваних судових рішень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення у цьому кримінальному провадженні не було допущено.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Єланецького районного суду Миколаївської області від

24 листопада 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від

10 листопада 2022 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3