Єдиний унікальний № 946/2055/21
Провадження № 1-кп/946/109/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

07 грудня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000609, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на опікунстві особу похилого віку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисниця ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду неодноразово повідомлялася належним чином, що підтверджується її розпискою про отримання судового виклику та довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі. Крім того, до суду також не з`явилася представник уповноваженого органу з пита6нь пробації, звернулася із заявою про розгляд досудової доповіді без її участі, що, відповідно до ч. 3 ст. 327 КПК, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.24 квітня 2020 року приблизно о 20:40 годині, точного часу не встановлено, у темну пору доби водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та наближаючись до нерегульованої ділянки на 231 км + 100 м автодороги «Одеса Рені» з боку с. Броска в напрямку с.Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, в порушення вимог п. 1.5., підп. «б» п. 2.3., підп. «в» п. 14.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР), не був уважним, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідним чином не реагував на її зміни, маючи реальну і об`єктивну можливість перед початком виконання маневру обгону бачити, що у зустрічному йому напрямку рухається мопед «LEADER» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , та відмовитися від виїзду на зустрічну смугу напрямку руху, яка була на небезпечній дистанції зайнята вказаним мопедом, здійснюючи рух у зустрічному напрямку, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не відмовився від здійснення небезпечного маневру обгону, а проявляючи кримінально протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховував на їх відвернення, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з передньою частиною кузова керованого ним автомобіля «Toyota Avensis» з мопедом «LEADER», після чого обидва транспортні засоби в некерованому стані виїхали за межі проїзної частини, де сталося перекидання мопеду з подальшим його руйнуванням.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мопеда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було заподіяно такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: у формі травматичного набряку головного мозку, вогнищевих крововиливів у м`яких тканинах голови, крововиливів у м`яких мозкових оболонках великих півкуль (субарахноїдальний), крововиливів у м`яких тканинах потиличної області; закрита травма грудної клітки: переломи 2 9 ребер по лівій середній паховій лінії, переломи 2 7 ребер по лівій лінії лопатки, переломи 2 8 ребер по лівій біля хребтовій лінії, розриви легенів у проекції переломів ребер з крововиливом в оточуючих тканинах; відкрита травма лівого передпліччя (ампутація лівого передпліччя в середній третині (з розрощенням кісток)); відкрита травма лівої гомілки: ампутація лівої гомілки у верхній третині (з розтрощенням кісток лівої гомілки на межі середньої третини); закритий перелом лівого стегна в середній третині; садна на передній поверхні шиї в середній третині, на передній поверхні тулубу, на межі нижнього краю грудної клітки та по верхній частині живота; відкрита травма лівої кисті: багатопроменева рана на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4 та 5 пальців, багатоуламкові переломи кісток лівої кисті; закритий повний розрив лівого крижово-клубового зчленування, косопоперечний перелом в області бугра лівої сідничної кістки, перелом горизонтальної гілки лівої лонної кістки посередині, які є небезпечними для життя, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та внаслідок яких настала смерть потерпілого на місці події.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,
…
2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження,
караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.При цьому, суд, згідно ст. 337 КПК, діяв виключно в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, згідно якому ОСОБА_3 було висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, без обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання.

6.Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового провадження, хоча і зазначив, що вину у висунутому обвинуваченні визнає повністю, але під час дачі показань фактично не погодився з порушенням ним ПДР, зазначивши, що він виконав їх вимоги, у зв`язку з чим це свідчить про те, що він вину у висунутому обвинуваченні фактично не визнав, та пояснив, що 24 квітня 2020 року він сам їхав на автомобілі з боку с. Броска в сторону с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, було темно, він виїхав на обгін. При цьому, попереду нього, у його смузі для руху, рухалася фура, він переконався, що нікого немає на зустрічній смузі для руху, увімкнув сигнал повороту, а далі нічого не пам`ятає, він втратив свідомість, коли прийшов до тями, на місці була швидка допомога, поліція та натовп людей. Він сам вийшов з автомобіля, який знаходився в кюветі, після чого його одразу забрали до лікарні.

7.Незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілому, його вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

8.Так, свідок ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснив, що в квітні 2020 року близько 21:00 години він рухався на своєму автомобілі «BMW» з боку с. Броска Ізмаїльського району Одеської області. Між переїздом з дорогою в с. Лощинівка та с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області він наздогнав продуктовий автомобіль «АТБ», який рухався зі швидкість 60 км/год., за ним рухався автомобіль марки «Toyota». Він дочекався коли проїдуть зустрічні транспортні засоби, а згодом розпочав обгін продуктового автомобіля та автомобіля «Toyota», пришвидшившись до 90 км/год. Далі він бачив, що назустріч їде мотоцикл або транспортний засіб з однією фарою, що світила. На цій дільниці дороги не було освітлення. Коли він після обгону перестроївся у свій ряд, то швидкість не скидав, а автомобіль «Toyota» почав його обганяти, порівнявшись з ним, та змінив траєкторію руху: там був гравій, і усе полетіло на його транспортний засіб, після чого автомобіль «Toyota» вилетів у кювет. В цей момент він почав знижувати швидкість, але не зупинився, потім, розвернувшись, повернувся на місце аварії, мотоцикла видно не було, чоловік лежав на узбіччі та хрипів, було видно, що він втратив ногу. Далі прийшов у свідомість водій автомобіля «Toyota», підійшов, попросив телефон і кудись зателефонував, після чого його забрали до лікарні. Наступного дня після ДТП він приїхав на місце пригоди, сфотографував гальмовий шлях, потім звернувся до страхової компанії для отримання компенсації за пошкодження свого автомобіля.

9.Подія кримінального правопорушення підтверджується даними рапорту інспектора-чергового Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 24.04.2020, згідно яким з органу охорони здоров`я 24.04.2020 о 21:53 годині надійшло повідомлення про те, що на трасі М-15 між с. Саф`яни та Лощинівським переїздом Ізмаїльського району Одеської області відбулося ДТП, водій ОСОБА_3 з тілесними ушкодженнями доставлений в Ізмаїльську міську центральну лікарню (а.п. 90). Зазначене повідомлення стало підставою для внесення 25 квітня 2020 року відповідних відомостей до ЄРДР за №0000609 та початку досудового розслідування (а.п. 88 89).

10.Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який здійснювався під час ясної погоди, без опадів, на 231 км + 100 м автодороги М-15 «Одеса Рені», згідно відповідного протоколу від 24.04.2020 та додатків до нього у виді фототаблиці та схеми, зафіксовані обстановка та сліди після того, як ОСОБА_3 на своєму автомобілі марки «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зіткнення з мопедом «LEADER» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 . Так, оглядом встановлено, що у вказаного автомобіля виявлені такі зовнішні пошкодження: деформація корпусу автомобіля, відокремлення переднього та заднього бамперу, подряпини лакофарбового покриття, вигинання по корпусу, деформація переднього лівого колеса; корпус вказаного мопеду деформований, відокремлені вилка, кермо, бензиновий бак, двигун, панель приладів.

На місці події також виявлений труп ОСОБА_7 , який розташований на лівому узбіччі, головою вниз, направлений головою до лісосмуги, ногами до проїжджої частини дороги, при цьому ліва кисть руки та ліва нога були відокремлені від тіла, знаходились в іншому місці. Під тілом трупа знаходилась пляма бурого кольору (а.п. 91 126).

11.Причина смерті ОСОБА_7 , а також характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень описаних у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, у п. 1 вироку були встановлені шляхом проведення судово-медичної експертизи відповідно до даних висновку № 34/187-20 від 04.06.2020. Зокрема, дані висновку експертизи вказують на те, що тілесні ушкодження розглядаються як єдиний комплекс та виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди при ударі рухомого транспортного засобу (мотоцикліста) з легковим автомобілем з подальшим ударом об дорогу, який супроводжується струсом тіла. Смерть ОСОБА_7 знаходиться в прямому причинному зв`язку з сукупною травмою голови грудної клітки, тазу та кінцівок, які ускладнилися масивною зовнішньою кровотечею, та виникло порушення реологічних властивостей крові та гемодинаміки в системі мікроцикулярного русла легенів. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 виявився розвиток особливого стану (травматичного шоку тяжкого ступеню), несумісного з життям, що зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, на що вказують ознаки швидкої смерті. На тілі загиблого ОСОБА_7 слідів та пошкоджень характерних для наїзду, переїзду, волочіння не виявлено. При судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт у концентрації 2,62‰, що при житті відповідає сильному алкогольному сп`янінню (а.п. 175 178).
12.Про те, що смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в день ДТП, свідчать і дані відповідного свідоцтва (а.п. 129).
13.Дані вказаного протоколу огляду місця події дозволяють дійти висновку, що автомобіль «Toyota Avensis» реєстраційний номер НОМЕР_1 зіткнувся з мопедом «LEADER» реєстраційний номер НОМЕР_2 саме на 231 км + 100 м автодороги М-15 «Одеса Рені», на зустрічній смузі для руху автомобіля «Toyota Avensis», на що вказує місце розташування транспортних засобів відразу після зіткнення, сліди гальмування, сліди пошкоджень на них, а також сліди подряпин та мастила на проїжджій частині.

14.Про вказане також свідчать і дані висновку експерта № 446-А від 30.07.2020, згідно яким на автомобілі «Toyota Avensis» та мопеді «LEADER» наявні сліди, які характерні для їх взаємного контактування. У момент зіткнення автомобіль «Toyota Avensis» рухався та контактував передньою лівою кутовою частиною з передньою лівою частиною мопеда «LEADER». Місце зіткнення автомобіля та мопеда знаходиться на смузі руху в напрямку від с. Саф`яни до с. Броска, на ділянці перед початком утворення подряпин на асфальтобетонному покритті (а.п. 161 174).

15.За даними висновку експерта № 448-А від 29.07.2020, рульове керування, гальмова система заднього колеса та ходова частина мопеда «LEADER» на момент виникнення події дорожньо-транспортної пригоди знаходились в працездатному стані і дозволяли водію мопеда змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що виникає на дорозі. Натомість гальмова система переднього колеса мопеда знаходилась в непрацездатному стані (а.п. 141 150).

16.З висновку експерта № 447-А від 14.07.2020 випливає, що рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «Toyota Avensis» на момент виникнення події дорожньо-транспортної пригоди знаходились в працездатному стані і дозволяли водію автомобіля змінювати напрямок та характер руху залежно від ситуації, що виникає на дорозі. Проте на момент настання події цієї пригоди ходова частина автомобіля «Toyota Avensis» не відповідала вимогам п. 31.4, підп. «г» п. 31.4.5 ПДР, відповідно до яких експлуатація транспортного засобу заборонена (а.п. 151 160).

17.Згідно даним висновку експерта № 21-1054 від 12.02.2021, дії водія автомобіля «Toyota Avensis» регламентувалися вимогами підп. «в» п. 14.2 ПДР, згідно з яким перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буди виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. Виконанням вимог підп. «в» п. 14.2 ПДР, відмовившись від виконання обгону при наявності мопеда «LEADER», що наближався в зустрічному напрямку, водій автомобіля «Toyota Avensis» мав технічну можливість запобігти зіткненню з мопедом та ДТП в цілому. Водій мопеду «LEADER» перебував в аварійній ситуації та не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Toyota Avensis». Дії водія автомобіля «Toyota Avensis», які не відповідали вимогам підп. «в» п. 14.2 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з ДТП, дії водія мопеда «LEADER», з технічної точки зору, не перебувають у причинному зв`язку з ДТП (а.п. 137 139).

18.Те, що перед зіткненням фара мопеду «LEADER» горіла, що дозволяло обвинуваченому ОСОБА_3 перед виконанням маневру обгону виконати вимоги ПДР у повному обсязі та запобігти зіткненню свідчать дані висновку експертів №20-6615 від 21.12.2020, згідно якому у момент аварійного ударного впливу на фару мопеда «LEADER» та руйнування скляної колби її лампи, вона горіла в режимі дальнього світла (а.п. 130 135).
19.Відповідно до п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

20.Згідно підп. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
21.Відповідно ж до підп. «в» п. 14.2. ПДР, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

22.Аналіз же вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є допустимим, достовірним та належним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом порушив п. 1.5., підп. «б» п. 2.3., підп. «в» п. 14.2. ПДР, оскільки він не був уважним, створив небезпеку для руху та перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, та почав виконувати маневр обгону, коли на зустрічній смузі для руху знаходився мопед під керуванням ОСОБА_7 , який обвинувачений ОСОБА_3 не тільки був зобов`язаний виявити шляхом проявлення належної уважності, а й мав реальну та об`єктивну можливість для цього, оскільки фара на мопеді горіла, про що свідчать як показання свідка ОСОБА_8 так і дані висновку експертів №20-6615 від 21.12.2020, які повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що перед початком обгону він переконався в тому, що на зустрічній смузі для руху нікого немає.

23.Зазначені порушення вимог ПДР ОСОБА_3 призвели до зіткнення автомобіля під його керуванням з мопедом під керуванням ОСОБА_7 , від чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, які стали причиною його смерті на місці події. На думку суду, ці суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку саме з порушеннями ПДР, які допустив обвинувачений ОСОБА_3 . І на цей висновок жодним чином не впливає той факт, що потерпілий ОСОБА_7 перебував у стані сп`яніння, оскільки ця обставина не перешкоджала обвинуваченому ОСОБА_3 уникнути зіткнення за умови дотримання ним вимог ПДР. Більше того, хоча потерпілий ОСОБА_7 і знаходився у стані сп`яніння, але він перебував на своїй смузі для руху. Це саме обвинувачений ОСОБА_3 в порушення наведених положень ПДР виїхав на смугу для руху потерпілого і допустив зіткнення з останнім.

24.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
25.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить добровільне відшкодування завданого збитку, що про зазначено в обвинувальному акті.

26.Разом з цим до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд не може віднести визнання ним вини у висунутому обвинуваченні, на що послалася захисниця під час судового розгляду, адже ч. 1 ст. 66 КК така обставина не віднесена до обставин, що пом`якшують покарання, та, до того ж, як було вище зазначено, зазначаючи, що обвинувачений визнає вину, фактично не погодився з порушенням ним ПДР, зазначивши, що він повністю виконав їх вимоги. Крім того, зазначаючи, що визнає вину, обвинувачений ОСОБА_3 не висловив щирого жалю з приводу події, не осудив свою поведінку, критично її не оцінив, що виключає щире каяття (постанова Верховного Суду від ----- у справі №199/6365/19).

27.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання
28.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

29.Згідно ст.ст. 3, 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

30.Як зазначено в ч. 2 ст. 50 КК, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

31.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин.

32.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

33.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до кваліфікованого, тобто до складу злочину з обтяжуючими обставинами. І хоча обвинувачений ОСОБА_3 вчинив необережний тяжкий злочин, але внаслідок нього настала смерть людини. Також злочин був вчинений ОСОБА_3 за обставин грубого порушення ним ПДР, коли він почав виконувати маневр обгону у той час, коли на зустрічній смузі для руху знаходився мопед під керуванням ОСОБА_7 , який обвинувачений ОСОБА_3 був зобов`язаний та мав реальну об`єктивну можливість виявити шляхом проявлення належної уважності, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_3 злочину.

34.Аналізуючи конкретні обставини справи, слід зважити на зміст і обсяг допущених обвинуваченим ОСОБА_3 порушень правил безпеки дорожнього руху та одночасно врахувати перебування потерпілого в аварійній ситуації, який не мав технічної можливості запобігти зіткненню.

35.Щодо особи винного, то ОСОБА_3 раніше не судимий (а.п. 184), має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні бабусю (а.п. 187), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п. 187). Заслуговує на увагу і те, що він в межах своєї матеріальної можливості вживав заходів щодо відшкодування завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальних збитків.

36.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд також приймає до відома і досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як низькі.

37.Таким чином, враховуючи вимоги закону України про кримінальну відповідальність та передбачені цим законом санкцій, обставини вчинення ОСОБА_3 тяжкого злочину, за яких він грубо порушив ПДР внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, невідворотні наслідки, що настали від вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 тяжкого злочину у виді смерті потерпілого, а також низьких ризиків вчинення ним повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, наявність у нього обставин, що пом`якшують покарання, а саме відшкодування завданих збитків, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим ОСОБА_3 , так і іншими особами, можливо лише за умов ізоляції обвинуваченого від суспільства. У зв`язку з цим обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, оскільки тільки таке покарання досягне мети його застосування. При цьому, з урахуванням наведених обставин, невідворотних наслідків, що настали у виді смерті потерпілої, суд не вбачає підстав для застосування положень як ст. 69, так і ст. 75 КК.

38.Крім того, зазначені обставини, наслідки, що настали у виді смерті потерпілої, а також грубе порушення ПДР внаслідок особливої неуважності являються підставою для призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
39.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався.

40.Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022, обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

41.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових автотехнічних експертиз № 447-А від 14.07.2020 та № 448-А від 29.07.2020 в сумі по 1 471,05 гривень кожна, судової транспортно-трасологічної експертизи № 446-А від 30.07.2020 в сумі 6 538 гривень, судової комісійної експертизи з дослідження освітлення № 20-6615 від 21.12.20 в сумі 3 922,56 гривень, а також судової автотехнічної експертизи № 21-1054 від 12.02.2021 з дослідженням обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1 716,10 гривень, а всього в сумі 15 118,76 гривень.

42.В силу ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 арешт на вилучені 25.04.2020 р. в ході огляду місця ДТП мопед «LEADER» державний номер НОМЕР_2 , лампу фари мопеда, та автомобіль «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 , та в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК вказані речі слід повернути законним володільцям ОСОБА_3 та потерпілій ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки.
2.Застосувати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

3.Строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту, а саме з 07.12.2022, зарахувати йому згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 07.12.2022 до набрання вироком законної вили, виходячи з розрахунку день за день.

4.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у сумі 15 118,76 грн (п`ятнадцять тисяч сто вісімнадцять гривень 76 копійок).

5.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.04.2020 арешт на вилучені 24.04.2020 в ході огляду місця ДТП, та:

мопед «LEADER» державний номер НОМЕР_2 , лампу фари мопеда, повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_6 ;

автомобіль «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

6.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1