печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4., при секретарі судових засідань ОСОБА_5., за участю прокурора ОСОБА_6., захисників ОСОБА_7., ОСОБА_8., підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

В провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження №0000429 від 02.04.2020 за фактами зловживання своїм службовим становищем колишнім директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Дніпро» Державної установи інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (, далі - ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України) ОСОБА_1 , який протягом 2018-2020 років, за попередньою змовою з іншими на теперішній час не встановленими особами, з корисливих мотивів, заволодів майном підприємства, що призвело до збитків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 з 2004 року по 29.01.2020 займав посаду директора ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України.

Відповідно до Статуту ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України (далі Статут) серед інших видів діяльності підприємство займається вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Пунктом 6.2.2 Статуту передбачено, що директор Господарства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення оперативного та бухгалтерського обліку і статистичної звітності результатів фінансово-господарської та іншої діяльності.

Пункт 7.2 Статуту регламентує, що управління Господарством здійснюється його директором, який підзвітний Академії.

Пункт 7.6 Статуту Директор, діючи від імені Господарства та в його інтересах, відповідно до законодавства та в межах цього Статуту і контракту, самостійно вирішує питання діяльності Господарства, за винятком тих, що віднесені до компетенції Інституту, Академії і трудового колективу Господарства, зокрема:

- організовує і здійснює керівництво науково-дослідною і виробничо- господарською діяльністю Господарства;

- має право, без окремої на те довіреності, представляти Господарство у всіх установах, організаціях та підприємствах;

- укладає господарські договори, видає довіреності іншим особам, відкриває рахунки в установах банків та реєстраційні рахунки - у відділеннях Державного казначейства;

- розпоряджається майном та коштами Господарства відповідно до чинного законодавства та цього Статуту;

- в межах своєї компетенції видає накази та розпорядження у встановленому порядку;

- самостійно визначає структуру і в установленому порядку затверджує штатний розпис в межах фонду оплати праці;

- затверджує положення про структурні підрозділи Господарства і визначає посадові обов`язки їх працівників;

- забезпечує дотримання працівниками правил внутрішнього трудового розпорядку;

- несе відповідальність за формування та використання прибутку Господарства та за взаєморозрахунки з бюджетами всіх рівнів;

- здійснює інші повноваження, віднесені законодавством, Академією, цим Статутом і контрактом до компетенції директора.

Пункт 7.7 Статуту регламентує, що Директор здійснює управління Господарством. Він несе персональну відповідальність за стан та діяльність Господарства, за збереження та ощадливе використання майна Господарства, забезпечення пожежної безпеки його об`єктів, а також створення належних соціально-побутових умов для трудового колективу.

Пункт 7.8 Статуту регламентує, що Директор звітує про фінансово-господарську діяльність Господарства перед Інститутом та Академією в установлені терміни.

Таким чином, директор ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України ОСОБА_1 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 до ст. 364 КК України, будучи службовою особою державного підприємства, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Під час досудового розслідування, встановлено, що у ОСОБА_1 в період часу з 01.11.2019 по січень 2021 року, але не пізніше 29.01.2021, біль точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, будучи директором ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, а саме товарно-матеріальними цінностями Державного підприємства, зокрема зернових культур отриманих в результаті діяльності підприємства. З цією метою, ОСОБА_1 , підшукав не встановлених на теперішній час осіб, довів до їх відома розроблений злочинний план, відповідно до якого ОСОБА_1 , як директор ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України, у віданні якого перебувають товарно-матеріальні цінності, зокрема зернові культури, повинен був надати вказівки підлеглим відвантажити сільськогосподарську продукцію, та проконтролювати її безперешкодне вивезення з території підприємства, а невстановлені на теперішній час особи, повинні були надати вантажні автомобілі, водіїв, за допомогою яких сільськогосподарська продукція буде вивезена з території підприємства, та в подальшому реалізована за готівковий кошт.

Так, ОСОБА_1 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, на виконання відведеної йому ролі, заволодів ключами від складів №№ 5, 8, 9, розташованих на току ДП «ДГ «Дніпро» ДУ ІЗК НААН України за адресою: Дніпровський район, с. Дослідне, вул. Наукова, 61, до яких за особистою вказівкою ОСОБА_1 працівники підприємства відвантажували отриманий врожай озимої пшениці, а саме пшеницю товарну в мішках, та за його особистою вказівкою у разі необхідності здійснювали завантаження вантажних автомобілів, їх зважування та вивезення вказаної сільськогосподарської продукції з території току підприємства.

В період часу з 01.11.2019 по січень 2021 року, але не пізніше 29.01.2021, ОСОБА_1 , з метою реалізації свого спільного з іншими не встановленими на теперішній час особами злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно, розуміючи протиправність своїх дій, виконуючи відведено йому роль, знаючи що фактично в складах зберігається врожай озимої пшениці, а саме товарної пшениці в мішках, в кількості не менше 641 116 кг, отриманої в результаті діяльності державного підприємства, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими на теперішній час особами, бажаючи заволодіти майно підприємства, надав вказівку підлеглим працівникам здійснити відвантаження вказаної сільськогосподарської продукції на вантажні автомобілі різних приватних підприємств, зокрема ТОВ «Украгрохім», а саме на зерновози «Камаз», синього кольору, та зерновоз «Камаз», зеленого кольору, більш точних ідентифікаційних даних автомобілів на теперішній час не встановлено, та які надані, на теперішній час не встановленими особами, на виконанні відведеної їм ролі.

В подальшому, у вказаний період часу, після завантаження автомобілі зважувались на вагах, а фактична кількість відвантаженої продукції озимої пшениці, зокрема товарної пшениці в мішках, фіксувалась працівниками току в журналі, що особисто контролював ОСОБА_1 .

Після чого, з метою доведення свого спільного з іншими на теперішній час не встановленими особами злочинного умислу до кінця, ОСОБА_1 , виконуючи відведену йому роль, надавав вказівки підлеглим працівникам відпускати з озимою пшеницею, а саме товарною пшеницею в мішках, вантажні автомобілі, що в подальшому покидали території току підприємства у невідомому напряму, при цьому своїм підлеглим ОСОБА_1 вказував, що товарно-супровідні документи в порядку, та будуть передані до бухгалтерії.

Під час досудового розслідування документально підтверджено встановлену за інвентаризаційним описом запасів №1 від 18.03.2020 нестачу матеріальних цінностей ДП «ДГ «Дніпро» ІЗК НААН України, зокрема озимої пшениці, а саме товарної пшениці в мішках, в кількості 641 116 кг, вартістю 2 657 290 грн., що у 2 766 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та є особливо великим, розміром, якою ОСОБА_1 разом з іншими на теперішній час не встановленими особами заволоділи, чим завдано матеріальних збитків ДП «ДГ «Дніпро» ІЗК НААН України на вказану суму.

19 серпня 2021 року, в порядку ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

07.09.2021 прокурором ОСОБА_11. вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , вказані обставини зафіксовано на відеозапис.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем мешкання та реєстрації не проживає, на виклик слідчого, прокурора без поважних причин не з`являється, родичі про місце знаходження останнього відомості не надають, таким чином ОСОБА_1 переховується від органів досудового слідства і його місцезнаходження невідоме.

29.09.2021 підозрюваний ОСОБА_1 на підставі ст. 280 КПК України оголошений у розшук.

29.09.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_1

30.11.2021 кримінальне провадження відновлено №0000429 відновлено.

30.11.2021 кримінальне провадження №0000429 від 02.04.2020 доручено здійснювати іншому органу досудового розслідування СВ ВП №5 Дніпровського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

03.12.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 зупинено, у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваного ОСОБА_1

13.05.2022 до ГСУ НП України надійшло клопотання від захисника підозрюваного ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_12., в якому повідомляється, що ОСОБА_1 готовий з`явитись за будь-яким викликом до правоохоронного органу з метою проведення слідчих дій.

16.05.2022 кримінальне провадження №0000429 відновлено, підозрюваного ОСОБА_1 викликано на допит в порядку ст.ст.133, 135 КПК України на 14:00 23.05.2022, зокрема було повідомлено адвоката підозрюваного ОСОБА_3 про виклик слідчого. Однак, підозрюваний ОСОБА_1 на допит не з`явився.

24.05.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000429 зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного ОСОБА_1

25.05.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих дій про, що винесено постанову.

Відповідно до приписів ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1-5. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, підсудний може здійснити передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України дії.

На даний час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність звернутись з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді тримання під ватрою, оскільки є достатньо підстав вважити, що останній може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України, необґрунтованості пред`явленої підозри, що в сукупності слугує підставами відмови у задоволенні клопотання.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення : «Ladent v. Poland», n. 55660; «Ambruszkiewicz v. Poland», n.n. 29-33661; «Хайредінов проти України», n. 28).

Затримання особи є настільки серйозним запобіжним заходом, що воно є виправданим, лише якщо інші, менш суворі, заходи були розглянуті та визнанні недостатніми для забезпечення захисту індивідуальних або суспільних інтересів, які можуть вимагати затримання відповідної особи. (Рішення : «X. v. Finland», n. 151).

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Виходячи із правової позиції ЄСПЛ при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи її переконливість. При цьому прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Між тим, долучені до матеріалів клопотання документи вказують на можливу подію складу інкримінованого злочину, про те вони в собі не містять даних на підтвердження ризиків задекларованих в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, прокурором не наведено обставин та не надано доказів того, що підозрюваний має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрюваний зазначив, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду він не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення не містять доказового обґрунтування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_1 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи те, що прокурор не довів суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_1 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками відповідно до списку, визначеному слідчим або прокурором;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають йому право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки передбачені ст.. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками відповідно до списку, визначеному слідчим або прокурором;

4) здати на зберігання до органу досудового розслідування свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають йому право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Звільнити підозрюваного ОСОБА_1 з-під варти в залі суду.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.10.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4