СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/3511/23
пр. № 1-кп/759/865/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадженні № 0000639, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2023 р. стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним,що ОСОБА_3 08.02.2023, приблизно об 11 год. 00 хв., достовірно знаючи, що на території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, тобто в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибув до підвального приміщення майстерні по ремонту побутової техніки, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи біля вище зазначеної майстерні, упевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, тобто таємно, шляхом вільного доступу, проник до вище вказаного приміщення, де з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, викрав вантажний візочок марки "NЕО" чорного кольору до 150 кг, що належить ОСОБА_5 .

Після цього, разом з викраденим майном, направився до ломбарду «Парус», що за адресою: м. Київ, пр-т Леся Курбаса, 9-Г, з метою продажу вище вказаного візочку, де заклав його на свої анкетні дані, за що отримав грошові кошти у сумі 250 грн. 00 коп.

Після цього, ОСОБА_3 направився у невідомому напрямку, тим самим розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 2 358 грн. 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мету та спосіб вчинення злочину. Так, надав покази за змістом яких 08.02.2023, приблизно об 11 год. 00 хв, він прибув до підвального приміщення майстерні по ремонту побутової техніки, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав вантажний візочок марки "NЕО" чорного кольору до 150 кг, який в наступному здав у ломбард. У вчиненому щиро розкаюється, крадіжку вчинив у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням думки потерпілого ОСОБА_5 , який претензій до обвинуваченого не має, а також позицію прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які полягають у проведенні судової товарознавчої експертизи № 864 від 20.02.2023, вартістю 200,00грн., відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 22.02.2023 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком до 22.04.2023р. з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (ун.№ 759/3313/23).

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ч.4 ст.185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, які полягають у проведенні судової товарознавчої експертизи № 864 від 20.02.2023, вартістю 200,00 (двісті) грн.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби - скасувати.

Речові докази:

- квитанцію з ломбарду від 08.02.2023р., яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- вантажний візочок марки "NЕО", переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1