Справа № 671/196/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в приміщенні Волочиського районного суду Хмельницької області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гаврилівка Теофіпольського району Хмельницької області, українки, громадянки України, пенсіонерки, одруженої, із середньою-спеціальною освітою, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В :

До Волочиського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 22.01.2023, близько 02 год. 30 хв., між ОСОБА_8 та його матір`ю ОСОБА_5 в житловому будинку АДРЕСА_1 через малозначний привід на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_5 , будучи агресивно налаштованою стосовно потерпілого ОСОБА_8 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та усвідомлюючи їх настання, нанесла ОСОБА_8 один удар верхньою частиною дерев`яного стільця в скронево-тім`яну ділянку голови зліва, спричинивши при цьому тілесні ушкодження.

Внаслідок вказаних протиправних злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на лобній ділянці зліва та рани на скроннево-тім`яній ділянці зліва, які за своїм характером, мають ознаки тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

В результаті умисно спричинених ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 03 год. 00 хв., помер за місцем свого проживання у вказаному вище будинку.

22 січня 2023 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.01.2023, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ..

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років,існує реальна загроза, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи можливу міру і строк покарання за скоєне, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду з метою ухилення від органу досудового розслідування, суду та в подальшому й відбування покарання, що вказує на наявність у разі не обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, з огляду на особливості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) у разі обрання до останньої запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, існує ризик, що ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які безпосередньо перебували у будинку під час вчинення злочину, шляхом їх залякування або вмовляння, оскільки підозрювана проживає з останніми за спільною адресою, також понятих шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дасть можливість виконати завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та старший слідчий підтримали клопотання.

Захисник та підозрювана заперечили з приводу задоволення вказаного клопотання та вважали за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю покидати житло.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, старшого слідчого, підозрювану, захисника слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України які відносяться до тяжких злочинів з максимальним покаранням до 10 років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими органом досудового розслідування доказамита визнається самою підозрюваною під час розгляду клопотання.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан;наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 п. 4 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналізуючи зазначені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення з тим, що загроза можливого понесення в майбутньому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк може підштовхнути ОСОБА_5 до переховування від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу можливості незаконного впливу на свідків та понятих слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є чоловіком та донькою обвинуваченої, що відповідно само по собі може вплинути на їх показання і без дій самої підозрюваної. Ризик безпосереднього незаконного впливу підозрюваної на вказаних свідків матеріалами справи не підтверджено.

Таким же чином, відсутні докази на підтвердження ризику незаконного впливу підозрюваної на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Отже, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею враховується, що підозрювана обвинувачується у вчиненні злочину щодо власного сина, який неодноразово та під час вчинення злочину вчиняв відносно неї та інших членів сім`ї неправомірні дії фізичного характеру, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, є пенсіонеркою та одруженою, що свідчить про місці соціальні зв`язки підозрюваної.

Вказане значно знижує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, не усуває його повністю.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з можливістю залишати житло та з покладенням відповідних обов`язків, передбачить ч. 5 ст. 194 КПК України, забезпечить досягнення мети застосування запобіжних заходів та забезпечить усунення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-179, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

В задоволені клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 13 год. до 08 год. наступного дня.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

- не відлучатися з АДРЕСА_1 без дозволу, слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 щодо подій даного кримінального правопорушення;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Виконання ухвали доручити ВП № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом поліції.

Строк дії ухвали до 14 год. 50 хв. 16.03.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя