печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000553,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, яким просить накласти арешт на вилучений в ході обшуку 09.11.2021 автомобіль марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , яким фактично користувався підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування зазначеним автомобілем.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 19.06.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. З ст. 28 ч. 2 ст. 361 ч. ч. 2, 3, 5 ст. 185 КК України.

31.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 22.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. ч. 2, 3, 5 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. З ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України.

24.01.2022 старшим слідчим в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України Міським 1.1, за дорученням прокурора у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту відкрито матеріали кримінального провадження № 0000553 від 19.06.2019 підозрюваному та його захиснику, надано для ознайомлення, вручено відповідний лист із зазначенням про можливість прибуття щоденно для ознайомлення.

Разом з тим, прокурор вказує, що переховуючись від органу досудового розслідування, ОСОБА_8 заручився підтримкою невстановлених органом досудового розслідування спільників та продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із шахрайством.

Так, на виконання доручення слідчого, оперативними працівниками ДКП НПУ встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний гр. України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який користується автомобілем марки «Audi А8» vin: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Прокурор зазначає, що ОСОБА_5 погодився зареєструвати на себе право власності на ' автомобіль марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 на прохання ОСОБА_9 хоча фактично грошових коштів на покупку вказаного транспортного засобу не мав. Фактично транспортний засіб належить ОСОБА_6 , однак останній з метою не і викриття його як розшукуваного та приховання його активів від арешту та подальшої і конфіскації майна оформив на ОСОБА_5 .

В ході допиту ОСОБА_5 , останній зазначив, що підозрюваний ОСОБА_8 впродовж останніх чотирьох місяців поточного року постійно користувався вказаним транспортним засобом.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування ОСОБА_5 наданням засобів та усуненням перешкод сприяв вчиненню кримінального правопорушення ОСОБА_6 , переховував особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом та іншим чином сприяв приховуванню кримінального правопорушення, що може вказувати на те, що він є пособником ОСОБА_9

09.11.2021 органом досудового розслідування отримано інформацію про намагання І ОСОБА_5 вчинити дії щодо переоформлення вказаного транспортного засобу на третіх осіб, і внаслідок чого вказаний транспортний засіб міг бути втрачений як речовий доказ у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, 09.11.2021 винесено постанову в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України про проведення невідкладних слідчих дій.

Зважаючи на викладене, враховуючи загрозу знищення та пошкодження майна, що може являтися речовим доказом у кримінальному провадженні, 09.11.2021 слідчим в порядку ст. 233 КПК України проведено обшук автомобіля марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 до постановлення ухвали слідчим суддею.

В ході проведення вказаного обшуку виявлено та вилучено:

- банківські картки: «CominBank» № НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; «Сбербанк» № НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; «Монобанк» № НОМЕР_10 ;

- пластикові тримачі для Сім-карт (без сім-карт) НОМЕР_11 ;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Вилучені речі та документи являються речовими доказами у кримінальному провадженні та свідчать про протиправну діяльність в тому числі ОСОБА_10 .

Також вилучені речі та документи підтверджують користування вказаним транспортним засобом підозрюваного ОСОБА_9

09.11.2021 винесено постанову про визнання речовими доказами, відповідно до якої, вище вилучене під час обшуку майно, визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування вважає що виявлені та вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України та можуть містити на собі сліди, відомості про вчинення та готування до вчинення кримінального правопорушення.

10.11.2021 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого, та надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який фактично проведено 09.11.2021.

Далі, 11.11.2021 ухвалою Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання та накладено арешт на автомобіль марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Однак, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2022 скасовано арешт на автомобіль марки «Audi А8» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , та зобов`язано повернути вказаний автомобіль його власнику.

На думку органу досудового розслідування скасування арешту на вказаний автомобіль є передчасним, внаслідок чого можуть бути втрачені та спотворені речові докази, які можуть мати значення для встановлення істини, притягнення винних осіб до відповідальності та підтвердження вже встановлених фактів злочинів, про підозру у вчиненні яких повідомлено особам у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 19.06.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. З ст. 28 ч. 2 ст. 361 ч. ч. 2, 3, 5 ст. 185 КК України.

31.03.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 22.01.2022 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. ч. 2, 3, 5 ст. 185, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що належний ОСОБА_5 автомобіль відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, є безпосередньо предметом кримінальних правопорушень, що розслідуються, а органом досудового розслідування не доведено зворотнього, у зв`язку з чим посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст .170 КПК України, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства.

Тобто, у даному випадку, порушено права особи на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно, як заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000553 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12