Справа № 203/3994/17
Провадження № 1-кп/204/169/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА УХВАЛА
13 квітня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
обвинуваченої ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_9 .
Своє клопотання обґрунтував тим, що обвинувачена ухвалою суду була оголошена у міжнародний розшук, в подальшому було внесено ухвалу про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оскільки особа з`явилась до суду, необхідно застосувати до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Ризики обґрунтував тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років або довічного позбавлення волі, тому вона, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від суду; будучи ознайомленою з матеріалами кримінального провадження, володіє анкетними даними свідків, тому, не маючи достатніх процесуальних обмежень, може незаконно впливати на свідків. Вважав за неможливе запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Потерпіла ОСОБА_6 заявлене прокурором клопотання підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував.
Обвинувачена ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували. Зазначили, що обвинувачена тривалий час не з`являлась до суду, оскільки з початком війни була змушена виїхати для збереження свого життя та життя дитини. До цього на протязі всього часу розгляду справи після звільнення її з-під варти жодного разу не порушували свої процесуальні обов`язки, в тому числі пов`язані з явкою до суду, не має такого наміру в подальшому. Жодного разу не здійснювали неправомірного впливу на потерпілих чи свідків. Прибула до суду не в порядку реалізації ухвали на обрання запобіжного заходу щодо неї, а самостійно та добровільно. Наразі має на утриманні неповнолітнього сина, а також матір, яка в наслідок травми самостійно не пересувається, та непрацездатного батька, які потребують постійного стороннього нагляду. На підтвердження зазначених обставин надали копії відповідних документів. Просили відмовити в задоволенні клопотання.
З`ясувавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Ухвалою суду від 13.12.2022 обвинувачену ОСОБА_9 було оголошено у міжнародний розшук. В подальшому ухвалою від 28.03.2023 щодо неї було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 12.04.2023 обвинувачена прибула до суду самостійно, у зв`язку з перебування судді з колегії суддів у відпустці 12.04.2023 та необхідності повідомити учасників процесу, справу було призначено до розгляду на найближчу дату - 13.04.2023. У призначені судом дату та час обвинувачена прибула до суду.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09.04.2020 ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 10 років 10 місяців 8 днів позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна, ОСОБА_11 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п.6, п. 11, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.12.2020 вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2020 було скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, строки дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було продовжено й в подальшому ОСОБА_9 було змінено запобіжний захід на домашній арешт.
При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_9 колегією суддів були проаналізовані та оцінені наведені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно до вимог п.п. 3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Аналізуючи наявність наведеного прокурором ризику, колегія повторно зауважує, що на час розгляду клопотання переважна кількість свідків судом допитана й наразі існує необхідність в допиті лише одного свідка, таким чином суд мав реальну можливість перевірити наявність фактів неправомірного впливу на них, а не лише припускати теоретичну можливість такого впливу. В ході допиту в залі суду жоден свідок не повідомив суд про факти неправомірного впливу на них з боку обвинуваченої ОСОБА_9 . Таких фактів не наведено і прокурором. При цьому, колегія вкотре звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_9 , перебуваючи під запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, мала реальну можливість здійснити неправомірний вплив як на потерпілих, так і на свідків, але такі факти суду не наведені. Таким чином, колегія повторно приходить до висновку, що наведений прокурором ризик є в даному випадку недоведеним.
Надаючи оцінку обґрунтованості ризику, передбаченого п.1.ч.1 ст.177 КПК України, який обґрунтовується прокурором тим, що ОСОБА_9 тривалий час не прибувала у судові засідання, була оголошена у міжнародний розшук, а також тим, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років або довічного позбавлення волі, тому зможе переховуватись від суду, колегія приходить до наступних висновків.
Тяжкість покарання за п.2 ч.1 ст.178 КПК України дійсно має бути врахована судом при вирішенні питань щодо запобіжних заходів. Крім того, обвинувачена дійсно тривалий час не прибувала у судові засідання та була оголошена у розшук. Ухвалою суду від 28.03.2023 щодо неї було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Колегія звертає увагу на ту обставину, що в своєму рішенні від 21.09.2021 в провадженні №51-4529ск21 ККС ВС зазначив, що ухвала про обрання запобіжного заходу постановлюється, зокрема, щодо особи, оголошеної у міжнародний розшук, в порядку ч.6 ст.193 КПК України. За своєю природою така ухвала є дозволом на затримання з метою приводу, при цьому запобіжний захід (тримання під вартою) до особи не застосовується. Така позиція ВС та практика судів України, яка сформувалась на підставі зазначених висновків ВС, пов`язана з тим, що ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути строковою, у той час як ухвала про обрання такого запобіжного заходу строків не передбачає, оскільки час доставки до місця кримінального провадження залежить від низки об`єктивних факторів та не може бути прорахований заздалегідь. В подальшому, після доставки до суду, за наявністю відповідного клопотання сторони обвинувачення, суд розглядає питання застосування до особи запобіжного заходу. З огляду на що, колегія робить висновок про те, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ухвалою суду не стає безумовною підставою та автоматично не призводить до необхідності застосування до обвинуваченого тримання під вартою у якості запобіжного заходу.
З огляду на сукупність наведеного, в даному випадку тяжкість злочину та суворість покарання на переконання колегії, зазначений прокурором ризик не обґрунтовують.
При оцінці позиції прокурора щодо тривалого ухилення ОСОБА_9 від суду, висновки суду є наступними.
Станом на 24.02.2022 щодо обвинуваченої діяв запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з обов`язками. В даному випадку колегія погоджується зі стороною захисту, що випадки порушення умов застосованого щодо неї запобіжного заходу відсутні. Разом з тим, навіть за наявностю реальної загрози життю та здоров`ю як безпосередньо обвинуваченої, так і її дитини, її процесуальний статус не змінився, та вона мала обов`язок з`являтись до суду у визначений судом час та повідомляти суд про причини неприбуття. У зв`язку з чим колегія приходить до висновку, що термін її відсутності в даному конкретному випадку є занадто тривалим, та обє`ктивно не обгрунтовано гострою небезпекою для життя що, в свою чергу, частково обґрунтовує існування наведеного прокурором ризику.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На момент розгляду клопотання колегією не закінчено дослідження доказів, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати підозру (обвинувачення) щодо ОСОБА_9 необґрунтованими.
Прийшовши до висновку щодо наявності обґрунтованої на даний час підозри (обвинувачення) та існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та недоведення прокурором ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, що ОСОБА_9 прибула до суду не в порядку реалізації ухвали про обрання щодо неї запобіжного заходу, а самостійно, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню дитину, не судима, відсутні дані щодо її негативної репутації, має матір похилого віка, яка, виходячи з наданої медичної документації, вочевидь потребує на сторонній нагляд, та з врахуванням тривалості строків перебування обвинуваченої під вартою на стадії попереднього ув`язнення та стадії судового розгляду, колегія приходить до висновку, що в даному випадку для запобігання існуючого ризику достатньо більш м`якого запобіжного заходу. З огляду на що, у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 слід відмовити та застосувати щодо неї більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт за місцем її проживання, з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, 11.06.2023 включно, а саме:
1) прибувати до суду у визначений судом час;
2) повідомляти суд про зміну місця проживання;
3) утриматися від спілкування зі всіма потерпілими, свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є її близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_9 ;
4) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право виїзду за кардон;
5) цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
6) носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_9 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 196, 197, 369-372 КПК України
ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 відмовити.
Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_9 запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченої з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 11.06.2023 включно, а саме:
1) прибувати до суду у визначений судом час;
2) повідомляти суд про зміну місця проживання;
3) утриматися від спілкування зі всіма потерпілими, свідками, зазначеними в обвинувальному акті та реєстрі до нього крім тих, що в розумінні п.1 ч.1 ст.3 КПК України, є її близькими родичами та членами родини, зареєстровані (постійно мешкають) за місцем мешкання ОСОБА_9 ;
4) здати на зберігання суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право виїзду за кардон;
5) цілодобово не залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
6) носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_9 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3