Справа № 545/5145/22
Провадження № 1-в/545/1061/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українця, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого;

Засуджений: 15.04.2019 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,-

встановив:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення.
Врахувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення , виходячи з такого.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

ОСОБА_4 засуджений 15.04.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до наданих суду матеріалів по особовій справі ОСОБА_4 у державну установу «Темнівська виправна колонія (№ 100)» засуджений прибув 30.10.2020 року. За час відбування покарання характеризується позитивно, мав два стягнення, які зняті та погашені в установленому законом порядку, заохочувався три рази. Працевлаштований, до праці ставиться сумлінно. У взаємовідносинах з іншими засудженими та адміністрацією не конфліктний.
Має два стягнення які погашені в встановленому законом порядку, а також три заохочення.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від покарання суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 раніше судимий та був звільнений по відбуттю покарання, проте не пройшло і року, як вчинив новий злочин, протягом строку відбуття покарання в ТВК №100, а саме з 30.10.2020 року, мав 3 заохочення. Початок строку покарання 17.02.2019 року, кінець 17.08.2023 року.

Згідно матеріалі особової справи 09.03.2022 року засудженому рішенням комісії було відмовлено у застосуванні ст.81 КК України, як особі яка не довела своє виправлення.

Наявність заохочень може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки щодо працевлаштування засудженого, останній з березня по травень 2022 року не працював.

Вести за таких обставин мову про те, що своїм ставленням до праці засуджений довів своє виправлення не можна, оскільки має місце нестабільне ставлення засудженого до праці.

З огляду на нестабільну поведінку засудженого, клопотання про умовно-дострокове звільнення є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100) про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1