Справа № 462/5948/22
провадження 1-кп/462/206/23
У Х В А Л А

01 березня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Залізничного районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000413 від 13.06.2022 року, відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор заявила клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного обвинуваченому, посилаючись на те, що ризики ухилення обвинуваченого від суду не усунуті, строк дії запобіжного заходу спливає, розгляд справи ще не відбувся. Також просила врахувати, що відносно обвинуваченого на розгляді у Франківському суді м.Львова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у скоєнні кримінального правопорушенні за ст.185 КК України, тобто існує ризик скоєння ним нових злочинів, існує ризик впливу на потерпілого, свідків. Вважає, що слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, який буде забезпечувати його належну поведінку, та не визначати заставу відповідно до вимог ст.183 ч.4 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти заявленого клопотання прокурора, зазначив, що має поганий стан здоров`я, був учасником АТО, мав контузію, потребує лікування, просив застосувати домашній арешт або заставу.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання, зазначила, що слід врахувати, що допитані потерпілий, свідок, обвинувачений має тверду позицію, що не вчиняв злочину, немає наміру вчиняти тиск на свідків, має сім`ю, служив в АТО, ризики прокурором не доведені, обвинувачений не має наміру переховуватись, просила застосувати цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю, або застосувати заставу.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України застосування запобіжного заходу здійснюється з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також спробам незаконно переховуватись від органів досудового розслідування, та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити його.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, тощо.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому суд, враховуючі кваліфікуючи ознаки кримінального правопорушення, за якими обвинувачуються обвинувачений, відхиляє клопотання захисника про застосування застави.

Суд також звертає увагу на те, що з медичної частини слідчого ізолятору до суду не надходило звернень про неможливість тримання під вартою за станом здоров`я обвинуваченого.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого. запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку.

Суд дійшов висновку, що оскільки з дня надходження до суду обвинувального акту судове провадження не завершене, двомісячний строк тримання під вартою закінчується, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає за доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 діб, а саме до 29 квітня 2023 року включно.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 177, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 29 квітня 2023 року включно.

Ухвала обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1