Справа № 522/1872/23
Провадження № 1-кс/522/616/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянин України, з вищою освітою, пенсіонер, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

-за вчинення злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, яке обґрунтовано таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну.

Після початку зазначеного воєнного стану в період з 02 березня 2022 року військами РФ здійснено окупацію міста Херсон та Херсонської області України з створенням незаконних органів влади у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора створених на тимчасово окупованій території, які звільнено 11 листопада 2022 року.

Так, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 01 липня 2022 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на тимчасово окупованій російською федерацією території України, а саме у місті Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням станом на теперішній час не встановлено), являючись діючим співробітником Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій, а саме ГУ ДСНС в Херсонській області, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на отримання на постійній основі грошового забезпечення від російських окупаційних сил, у зв`язку з добровільно написаною ним заявою про прийняття на службу, так званим Наказом служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації (Службы по делам гражданской обороны, чрезвычайных ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий по Херсонской области Военно-гражданской администрации Херсонской области Российской Федерации) № 4л/с від 01.07.2022 «Про призначення» («О назначении») призначений на посаду начальника відділу у відділ організації зв`язку Апарату Управління з присвоєнням посадового окладу в розмірі 22905,00 рублів РФ, у відповідності з штатно-розпорядчим розписом, окладом за звання підполковник у сумі 13408,00 рублів РФ, місячну грошову премію 100% посадового окладу в розмірі 22905,00 рублів РФ тим самим добровільно зайнявши посаду, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду так званого "начальника відділу організації зв`язку Апарату Управління Служби у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації забезпечував організацію діяльності вищевказаного відділу та здійснював заходи, спрямовані на налагодження, підтримання та організацію роботи та налаштування роботи персону, техніки, обладнання для забезпечення організації зв`язку так званого Апарату Управління зазначеної Служби.

В подальшому, проходячи службу у даному незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, орієнтовно наприкінці серпня - початку вересня 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням станом на теперішній час не встановлена), володіючи загальновідомою інформацією із засобів масової інформації про наступ Сил оборони України на Півдні України, усвідомлюючи невідворотність покарання за свою колабораційну діяльність, з метою створення собі можливостей подальшого переховування від органів досудового розслідування та суду, ОСОБА_5 за невстановлених розслідуванням обставин залишив місце несення служби, припинивши виконувати свої посадові обов`язки.

Так звана служба у справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій і ліквідації наслідків стихійних лих по Херсонській області Військово-цивільної адміністрації Херсонської області Російської Федерації зареєстрована органами російської федерації за юридичною адресою: м. Херсон, вул. Молодіжна, 4 та фактично на окупованій території виконувало функції з забезпечення реалізації політики незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України в сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб на території тимчасово окупованого міста Херсон та Херсонської області.

25.01.2023, о 20 год. 55 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

Органом досудового розслідування зазначено, що відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою уникнення ризиків зазначених у клопотанні.

Захисник заперечила проти обрання виняткового запобіжного заходу.

Підозрюваний не заперечив проти застосування тримання під вартою, щодо підозри частково заперечував, та пояснив, що вчинив дії, у яких його підозрюють внаслідок примусу, і він визнаний потерпілим у кримінальному провадженні за фактом його незаконного позбавлення волі.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, який карається позбавленням волі на строк понад 5 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування підтверджується зібраними матеріалами, і таких доказів є об`єктивно достатньо для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, на даний час, є всі підстави вважати, що підозрюваний за вчинення особливо тяжкого злочину проти держави, без стійких соціальних зв`язків може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на винятковий характер злочину, який ставиться у підозру ОСОБА_5 , що мав місце у зв`язку із збройною агресією РФ, і який пов`язаний із веденням агресивної війни в тому числі проти цивільного населення, з урахуванням початкової стадії кримінального провадження слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик передбачений у. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, слідчий суддя враховує обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: відсутність стійких соціальних зв`язків, характеру кримінального правопорушення та умови вчинення таких злочинів, а тому дійшов висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Зважаючи на положення абз. 3 ч. 4 ст. 182 КПК України, з урахуванням того, що злочин, який інкримінують ОСОБА_5 вчинений в умовах воєнного стану, і цей злочин передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000017 від 18.01.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного задовольнити

Обрати щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає 60 (шістдесят) днів у межах строку досудового розслідування, і обраховується із 25.01.2023.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 25 березня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обраховується з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_7

27.01.2023