Справа № 336/2687/22
Провадження №1-кп/336/540/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 р. м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відео відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000160 від 14.01.2015 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не зареєстрованого, одруженого, який має на утриманні доньку 2006 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2015 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись на сходовому майданчику поверху № 7 в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , безпідставно видаючи себе за працівників міліції, повідомили неправдиві відомості та ввели в оману потерпілого ОСОБА_6 , який усвідомлюючи правомірність їх дій, добровільно передав ОСОБА_4 мобільні телефони: «SamsungGT-E2152» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , вартістю 1200 гривень; SamsungGT-І5830і», імей2: НОМЕР_3 вартістю 1500 гривен, які в подальшому були вилучені у ОСОБА_4 працівниками міліції.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 і особи відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2700 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою суду від 26.09.2022 обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено у розшук..

Ухвалою суду від 29.09.2022 відновлено провадження у справі.

15.07.2022 від потерпілої особи ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив вищевикладені обставини кримінального правопорушення, зазначивши, що висновки зробив, щиро розкаявся.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Обставинами, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, одружений, на утриманні має дочку 2006 р.н., перебував у розшуку на стадії досудового розслідування (з 18.02.2015 по 06.06.2022), на стадії судового розгляду справи (з 26.09.2022 по 29.09.2022), не має зареєстрованого місця проживання, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює неофіційно, має постійний дохід, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою,

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.ст.50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відношення особи до скоєного, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих, дані про особу обвинуваченого, той факт, що особа перебувала у розшуку, думку сторони обвинувачення у зв`язку з чим, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, необхідно призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст.190 КК України (який діяв на час вчинення злочину), а саме у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, враховуючи відсутність у учасників процесу відповідних клопотань, а також те, що запобіжний захід не обирався, вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян який становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн..

Речові докази:

-сумка чорного кольору (барсетка), металеві наручники, ручка чорного кольору, печатки шкіряні чорного кольору (пара), лист формату А4 білого кольору, на якому знаходиться текст «Пояснення», три металеві ключа: ключ «SMT», ключ «SILCA», ключ «SIBA» с брелоком и ключем від домофону синього кольору, грошові кошти на загальну суму 607 гривень: 1 купюра номіналом 500 гривень (З 3 6896958), 1 купюра номіналом 100 гривень (З Г 7661247), 1 купюра номіналом 5 гривень (Є Є 2803752), 1 купюра номіналом 2 гривні (Т Е 9648845), блокнот шкіряний коричневого кольору, розкладний пристрій з інструментами в чорному чохлі, які знаходяться в камері схову Шевченківського РВ повернути ОСОБА_4

-мобільний телефон НТС Desire 700 DualSim, в корпусі чорного кольору, imeil: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 в чохлі шкіряному чорного кольору, мобільний телефон «SamsnngGT-E2152», імейі: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , мобільний телефон SamsnngGT -І5830і», імейі: НОМЕР_3 залишити власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1