Справа № 944/282/23
Провадження №1-кп/944/716/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2022 року за № 0000793, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, із середньою освітою, не працює не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 25 грудня 2022 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи біля під`їзду №1, будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, вчинив конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого, умисно наніс два удари долонею правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , після чого ногами наніс декілька ударів в область живота та спини останнього, чим заподіяв ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілому, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений під час судового розгляду свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Причиною вчинення кримінального правопорушення вказав конфлікт з потерпілим та його дружиною. Вказав, що у вчиненому не розкаюється. Щодо покарання поклався на розсуд суду.

Потерпілий під час судового розгляду надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Вказав, що обвинувачений неодноразово вчиняв і вчиняє відносно нього протиправні дії. Щодо покарання поклався на розсуд суду.

Учасники кримінального провадження та потерпілий в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також з врахуванням викладеного суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого і потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження (потерпілий відмовився надавати пояснення в судовому засіданні), які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України як дії, які виразились в умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілому.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає активне сприяння обвинуваченого розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України, а саме у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 Кримінального процесуального кодексу України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1