Справа № 755/7521/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815 від 19 березня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1. 21 березня 2002 року вироком Алчевського міськрайонного суду Луганської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст.186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

2. 20 грудня 2010 року Артемівського районного суду м. Луганська за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 1 000 грн.;

3. 24 лютого 2011 року вироком Артемівського районного суду міста Луганська за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

4. 03 липня 2017 року вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова за ч. 2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 1 700 грн., штраф сплачено,

5. 10 грудня 2018 року вироком Московського районного суду міст Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 8 місяців 2 днів позбавлення волі;

6. 03 травня 2022 року вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

7. 10 серпня 2022 року вироком Дарницького районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

8. 03 травня 2022 року вироком Франківського районного суду міста Львова за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений досудовим слідством місці та час ОСОБА_3 вступив у злочинну змову з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та розробили злочинний план незаконного збагачення, шляхом повідомлення особам похилого віку завідомо неправдивої інформації про те, що їх рідні потрапили до лікарні та необхідністю сплати грошові коштів для проведення термінової операції.

ОСОБА_3 , будучи безпринципним та байдужим до наслідків вчинення кримінальних правопорушень, здатним чинити протиправні дії проти власності громадян, надав свою попередню згоду на участь у вчиненні цього кримінального правопорушення, та згідно відведеної йому ролі, представившись довіреною особою лікаря, який нібито мав проводити операцію, мав прийти до потерпілих, отримати грошові кошти, та у подальшому передати їх особі, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Пошук потенційних потерпілих, безпосереднє спілкування по телефону, а також координацію дій ОСОБА_3 взяла на себе особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

На виконання вказаного злочинного плану особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 18 березня 2021 року близько 11 годині 50 хвилин зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_6 , 1942 року народження, за абонентським номером НОМЕР_1 та повідомила, що донька потерпілої потрапила в ДТП, знаходиться у лікарні та на проведення термінової операції потрібні значні грошові кошти в сумі 7000 доларів США, які остання має передати одному з лікарів, який прийде до неї особисто за місцем мешкання.

Потерпіла ОСОБА_6 , перебуваючи у шоковому стані від отриманої інформації, будучи впевненою, що спілкується з лікарями в силу свого віку та стану, сприйняла вказану інформацію, як реальну. Одночасно з цим, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, повідомила ОСОБА_3 , що для отримання грошових коштів йому необхідно прийти до кв. АДРЕСА_3 , де він отримає грошові кошти. Діючи згідно розробленого плану, ОСОБА_3 , керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 , виконуючи вказівки особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисних мотивів, 18 березня 2021 року близько 13 годині прийшов до кв. АДРЕСА_3 , та повідомив ОСОБА_6 , що він є лікарем та прийшов отримати кошти. Після чого, ОСОБА_7 передала останньому грошові кошти у сумі 7000 доларів США (станом на 18 березня 2021 року згідно курсу НБУ 7000 доларів США становить 193830 гривень).

У подальшому, ОСОБА_3 , отримавши вищевказану суму грошових коштів з місця вчинення кримінального правопорушення зник, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 193830 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, суму заявленого потерпілою цивільного позову визнав у повному обсязі, та показав суду, що його друзі з окупованої території попросили його з`їздити до жінки та забрати гроші представившись лікарем. 18 березня 2021 року в денний час доби він з товаришем на таксі поїхали за адресою: АДРЕСА_4 . По приїзду, його товариш залишився у машині, а він пішов до вказаної квартири. Двері йому відчинила літня жінка, він їй представився лікарем. Жінка віддала йому гроші у сумі 7000 тисяч доларів США, половину з яких у подальшому він віддав своєму другу, а половину залишив собі. Наступного дня у готелі його затримали працівники поліції. Він щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати, готовий відшкодовувати потерпілій цивільний позов.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Як вбачається з даних, що містяться: у протоколі огляду місця події від 18 березня 2021 року та ілюстрованої таблиці до нього, у протоколі обшуку затриманої особи від 19 березня 2021 року та ілюстрованої таблиці до нього, у постанові про визнання та речовими доказами від 19 березня 2021 року: мобільний телефон марки «Хіоmі» з ІМЕІ 1 № НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_3 з сім-картою з номером НОМЕР_4 ; грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 5 штук, грошові кошти в сумі 305 гривень купюрами 10 гривень у кількості 2 штуки, 5 гривень у кількості 3 штуки, 20 гривень - у кількості 3 штуки, 50 гривень у кількості 4 штуки та 5 гривень монетами; дві картки з-під сім-карток мобільного оператора «Лайфселл», з телефонними номерами відповідно карта № 1 - НОМЕР_5 та карта № 2 - НОМЕР_6 .

Винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв органам досудового слідства в розкритті кримінальних правопорушень, раніше неодноразово судимий, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, даним про особу обвинуваченого. Цей вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Дарницького районного суду міста Києва, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, вироку Франківського районного суду міста Львова, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, то остаточне покарання йому необхідно призначити, відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави змінити на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з 09 березня 2023 року.

Врахувати у строк відбування покарання, строк відбутого покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року та за вироком Франківського районного суду міста Львова від 02 вересня 2022 року.

Крім того, потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у сумі 193 830 гривень та моральної шкоди у сумі 10 000 гривень. Свої позовні вимоги вона обґрунтував тим, що своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав їй майнової шкоди на суму 193 830 гривень шляхом обману. Крім того, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у нервових розладах та душевних стражданнях, порушений звичайний уклад її життя, вона перенесла значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, рознервування. Тому вона просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у сумі 10 000 гривень, посилаючись на вищезазначені обґрунтування.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав суми цивільних позовів, погодився на їх відшкодування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст. 128 КПК України).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, у тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову у частині відшкодування майнової та моральної шкоди, то він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки повністю знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду та підтверджений доказами, наданими потерпілою стороною, крім того, суму цивільного позову у судовому засіданні повністю визнав обвинувачений ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком, та покарань призначених за вироком Дарницького районного суду міста Києва, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць; вироком Франківського районного суду міста Львова, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 т. 190 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Клопотання прокурора задовольнити, запобіжний захід ОСОБА_3 у виді застави змінити на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з 09 березня 2023 року.

Врахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання, строк відбутого покарання, призначеного за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 03 травня 2022 року, за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 10 серпня 2022 року, за вироком Франківського районного суду міста Львова від 02 вересня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування майнової шкоди - суму 193 830 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок та на відшкодування моральної шкоди суму - 10 000 (десять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Речові докази: -

- мобільний телефон марки «Хіоmі» з ІМЕІ 1 № НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_3 з сім-картою з номером НОМЕР_4 , дві картки з-під сім-карток мобільного оператора «Лайфселл», з телефонними номерами відповідно карта № 1 - НОМЕР_5 та карта № 2 - НОМЕР_6 , які находяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - повернути власнику ОСОБА_3 ;

- кошти номіналом 100 доларів США у кількості 5 штук, грошові кошти в сумі 305 гривень купюрами 10 гривень у кількості 2 штуки, 5 гривень у кількості 3 штуки, 20 гривень - у кількості 3 штуки, 50 гривень у кількості 4 штуки та 5 гривень монетами, які находиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - після набрання вироком законної сили, звернути на користь потерпілої ОСОБА_6 на відшкодування суми задоволеного судом цивільного позову.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою, в той же термін з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1