Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
У Х В А Л А

Іменем України

справа №133/55/23

23.01.23 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліцїі ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000009 від 05.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказала, що 03.01.2023 близько 14 години 00 хвилин під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 19.02.2023, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, прийшов до площадки тимчасової стоянки велосипедів, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , де побачив велосипед, марки «Мустанг» Блейд чорного кольору, який пристебнутий на велосипедний замок та належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 . Продовжуючи виконувати свої злочинні дії, пересвідчившись в тому, що власник відсутній та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, виконуючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно та таємно, підійшов до велосипеду марки «Мустанг» Блейд чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/475-ТВ від 12.01.2023 становить 2949,50 гривень та за допомого фізичної сили, руками зірвав велосипедний замок, після чого викрав вищевказаний велосипед, який належить ОСОБА_7 . Заволодівши вказаним велосипедом, ОСОБА_5 з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2949,50 гривень.

Окрім цього, 04.01.2023 близько 12 години 00 хвилин під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022 та відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 19.02.2023, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна повторно, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, прийшов до площадки тимчасової стоянки велосипедів, що розташована між будинками АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , де побачив велосипед марки «Соrona», Bravo 21, синьо-сірого кольору, який пристебнутий на велосипедний замок та належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_6 . Продовжуючи виконувати свої злочинні дії, пересвідчившись в тому, що власник відсутній та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його протиправними діями, виконуючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, діючи умисно та таємно, підійшов до велосипеду марки «Соrona», Bravo 21, синьо-сірого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/473-ТВ від 10.01.2023 становить 5799,50 гривень та за допомогою фізичної сили, руками зірвав велосипедний замок, після чого повторно викрав вищевказаний велосипед, який належить ОСОБА_8 . Заволодівши вказаним велосипедом ОСОБА_5 з місця події зник, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5799,50 гривень.

За вказаними фактами в СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000009 від 05.01.2023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Щодо необхідності у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованої його підозри у вчиненні злочину, санкція якого передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та встановлено ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 переслідується необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також вчиняти нові подібні злочини.

За змістом клопотання, ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушеннях, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна, а та тому, розуміючи, невідворотність покарання за вчинення даних злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, полягає в тому, що хоча останній і має постійне місце проживання, однак ніде не працює, веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, пов`язаних з таємним викраденням чужого майна, на теперішній час судимість не знята та не погашена. Проте, незважаючи на притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. Враховуючи викладене, ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, є обґрунтованим.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 як сам, так і через інших осіб може впливати на потерпілих та свідків.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, посилаючись на обставини, вказані в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували щодо застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою. Захисник вказав, що ОСОБА_5 визнає свою вину та щиро кається, наміру перешкоджати слідству, переховуватись, впдивати на свідків не має.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був заслуханий підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000009 від 05.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, внесеного на підставі заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , про те, що 03.01.2023 в період часу з 08:00 год по 18:00 год невідома особа викрала належний йому велосипед марки «Мустанг», блейд, чорного кольору, який був пристебнутий на велосипедній паркові по вул. Васьковського в м. Козятин, неподалік вагонного депо.

Відповідно до повідомлення про підозру, 19.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення слідчі органи підтверджують такими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду місця події від 05.01.2023;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який дав покази, що 03.01.2023 року близько 08:00 години він приїхав до місця роботи на своєму велосипеді марки «Мустанг» блейд, чорного кольору та припаркував велосипед на велосипедку паркову, яка розташована біля вагонного депо, що в АДРЕСА_2 та пішов працювати. О 18:00 годині того ж дня вій вийшов з роботи їхати додому та підійшовши на парковки для велосипедів свого велосипеду не виявив;

-протоколом огляду місця події від 06.01.2023, під час якого вилучено велосипед марки «Мустанг» блейд, чорного кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом прийняття заяви про вчинення злочину від ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який дав покази, що 04.01.2023 року близько 08:00 години він приїхав до місця роботи на своєму велосипеді марки «Соrona», Bravo 21, синьо-сірого кольору та припаркував велосипед на велосипедку паркову, яка розташована біля «відділення дороги», що в м. Козятин вул.. Васьковського Вінницької області та пішов працювати. О 13:00 годині того ж дня вій вийшов з роботи їхати додому та підійшовши на парковки для велосипедів свого велосипеду не виявив;

-протоколом огляду місця події від 06.01.2023 року під час якого вилучено велосипед марки «Соrona», синьо-сірого кольору;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який визнав вину у вчиненому злочині та надав послідовні покази.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, що відображена у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, на думку суду, обгрунтованість підозри ОСОБА_5 є доведеною. При цьому суд не бере до уваги відомості протоколів допиту свідків та потерпілих, оскільки такі особи не були допитані безпосередньо у суді, відповідних клопотань від прокурора суду не надходило.

Встановлюючи наявність ризиків, зазначених слідчим в своєму клопотанню, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до вимоги про судимість від 06.01.2023 № 170/219 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, останній раз 28.01.2020 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України; 24.05.2022 йому був обраний запобіжний захід тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням у учиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, звільнений з під варти 30.09.2022 під заставу в розмірі 74 430 гривень.

На думку слідчого судді, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним, оскільки ОСОБА_5 вже раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності,на шлях виправлення не став, і знову повторно вчинив новий умисний корисливий злочин, що вказує на такий спосіб життя, що обумовлює схильність до вчинення протиправних дій.

Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, суд вважає недоведеним даний ризик, оскільки належних доказів на підтвердження такого ризику не надано; крім того, слідча у судовому засіданні пояснила, що підозрюваний свою вину визнав, надав відповідні покази, зауважень щодо його процесуальної поведінки немає.

Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом умовлянь чи погроз з метою надання чи зміни ними показань на його користь, на думку суду, є недоведеним, оскільки ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та не заперечує обставин вчинення ним злочинів, що викладениі у клопотанні.

Ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню є також недоведеним. Так, в клопотанні немає жодного обґрунтування такого ризику.

Зазначене свідчить про те, що недоведеними є ризики, на які посилається прокурор та які необхідно враховувати при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Суд вважає, що знайшов своє підтвердження лише ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - вчиняти інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

При цьому, встановивши певні обставини, слідчий суддя має переконатися про відсутність даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного постійного місця проживання, визнання вини, а також те, що доведеним є лише ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років, однак, як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, сама по собі тяжкість покарання не може обумовлювати можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу. На думку слідчого судді, є можливим запобігти ризику, визначеним п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж запропоновано слідчим. Так, на думку суду, ризику вчинення нових кримінальних правопорушень можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту. Перебування останнього цілодобово за місцем свого проживання, яке встановлено судом на підставі матеріалів справи, унеможливить його можливість пересування та нівелює ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, суд вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного певних обов`язків цілком здатен забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризику, визначеному п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , уродженцю с. Козятин, Козятинського району, Вінницької області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 23.01.2023 (включно) по 19.03.2023 (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, такі обов`язки:

- цілодобово не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого судді, слідчого, прокурора ;

-цілодобово носити електронний засіб контролю;

-з`являтися на першу вимогу за викликом до слідчого судді, слідчого, прокурора ;

-повідомляти слідчого суддю, слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання та роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів до Вінницького апеляційного суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Повний текст ухвали буде проголошено об 11:00 27.01.2023.

Слідчий суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 23.01.2023