КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою представника фермерського господарства ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року про відмову у задоволенні скарги Фермерського господарства «ОСОБА_5» на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року в задоволені скарги Фермерського господарства «ОСОБА_5» на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовлено.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що зміст заяви від 19 травня 2021 року про можливе вчинення, на думку представника ФГ «ОСОБА_5», службовими особами прокуратури Сокальського району кримінального правопорушення, а саме, внесення завідомо неправдивої інформації в офіційні документи, не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, представник ФГ «ОСОБА_5» в судове засідання не з`явився, доказів одержання уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19 травня 2021 року слідчому судді не надав.

В апеляційній скарзі представник ФГ «ОСОБА_5» ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, якою відмовлено в задоволені скарги Фермерського господарства «ОСОБА_5» на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визнати протиправною невнесення Генеральним прокурором відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви Фермерського господарства ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№193 від 19 травня 2021 року, та зобов`язати Генерального прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви Фермерського господарства ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення за вих.№193 від 19 травня 2021 року.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року слідчий суддя порушив норми матеріального права.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року порушено норми процесуального права, оскільки ухвала не відповідає вимогам ст. ст. 1, 2 КПК України.

Апелянт стверджує, що оскаржувана ухвала також не відповідає фактичним обставинам справи, висновки суду не підтверджуються доказами, що уповноважені особи Офісу Генерального прокурора мають право не вносити до ЄРДР повідомлень про кримінальне правопорушення відповідно до заяви №193 від 19 травня 2021 року.

Також апелянт вказує, що ухвалою від 13 липня 2021 року слідчий суддя порушив норми ч. ч. 1, 4, 7 ст. 214 КПК України та позбавив його прав гарантованих ст. 40 Конституції України, ст. 55, 56 КПК України.

Окрім того, апелянт просить поновити строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року, посилаючись на те, що копія оскаржуваної ухвали йому не направлялась, а про існування ухвали слідчого судді йому стало відомо 26 листопада 2022 року.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали за апеляційною скаргою представника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Що стосується клопотання ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, скільки заявник в судовому засіданні присутнім не був, копію ухвали отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість ухвали слідчого судді, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_5 19 травня 2021 року подав до Офісу Генерального прокурора заяву за вих. №193, в якій просив зареєструвати його заяву в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про вчинення в.о прокурора ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке полягалоу внесенні завідомо неправдивої інформації в офіційні документи: постанови про порушення кримінальної справи від 17 січня 2006 року і 23 січня 2006 року, та незаконному обвинуваченні представника фермерського господарства ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Вказані постанови про порушення кримінальної справи від 17 січня 2006 року і 23 січня 2006 року були скасовані, а тому ОСОБА_5 19 травня 2021 року звернувся із заявою до Офісу Генерального прокурора про вчинення в.о прокурора ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, однак уповноважені особи не внесли відомості до ЄРДР у відповідності до вимог ст.214 КПК України.

В зв`язку з чим ОСОБА_5 таку бездіяльність оскаржив до суду, і в своїй скарзі просив зобов`язати уповноваженого особу Офісу Генерального прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі заяви Фермерського господарства ОСОБА_5 за вих. №193 від 19 травня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що його заява від 19 травня 2021 року про можливе вчинення, на думку представника ФГ «ОСОБА_5», службовими особами прокуратури Сокальського району кримінального правопорушення, а саме, внесення завідомо неправдивої інформації в офіційні документи, не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відтак правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зміст заяви представника ФГ «ОСОБА_5» від 19 травня 2021 року не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 у своїй заяві не навів об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину.

Скасування постанов прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, само по собі, не свідчить про внесення прокурором завідомо неправдивих відомостей до цих постанов.

Водночас у заяві представника ФГ «ОСОБА_5» не наведено відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене прокурором при винесенні зазначених постанов, та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Отже, прохаючи про внесення до ЄРДР відомостей про вчинення правопорушення, передбачене ст. 366 КК України, заявник послався лише на скасування постанов прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи, на навівши відомостей, які підлягають внесенню до ЄРДР, тому це дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Відтак, доводи апелянта про те, ухвалою від 13 липня 2021 року слідчий суддя порушив норми ст. 214 КПК України є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що слідчим суддею порушені його права, передбачені ст. 55, 56 КПК України, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги представника ФГ «ОСОБА_5» не допустив будь-яких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість постановленої слідчим суддею ухвали за скаргою ОСОБА_5 та підстав для її скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року про відмову узадоволенні скарги Фермерського господарства «ОСОБА_5» на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін, а апеляційну скаргу представника фермерського господарства ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/30431/21-к

Провадження №11-сс/824/489/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1