ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/67/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 2 ст. 296 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6

прокурора - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/67/23 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000357 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Як встановлено судом, близько 01 години 20 хвилин 26 грудня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 спільно з п`ятьма іншими невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження перебували в кабінці №1 в приміщенні бару «За містом», що за адресою с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, біля авто дороги Брест-Кишинів-Одеса 317 км, де відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_1 здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

В цей час, в кабінці № НОМЕР_2 , що в приміщенні бару «За містом», що за адресою с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, відпочивали ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..

В подальшому, 26 грудня 2017 року близько 01:20 год. дві невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження підійшли до барної стійки, де в цей момент знаходився ОСОБА_11 та замовляв каву. Після цього, ОСОБА_11 з кавою в руках, не звертаючи на присутніх увагу, розвернувся та попрямував в кабінку №2. В цей час, дві невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження ігноруючи зауваження працівниці кафе ОСОБА_15 грубо порушуючи громадський порядок, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, безпричинно, почали провокувати ОСОБА_11 на конфлікт, а саме голосно, з особливою зухвалістю, виражаючись в його сторону нецензурними словами. Після цього, із вулиці в приміщення кафе зайшов ОСОБА_6 з трьома іншими невстановленими слідством особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, обступили ОСОБА_11 , та, показуючи свою зневагу до нього, продовжили нецензурно виражатись на його адресу, ігноруючи зауваження працівниці кафе ОСОБА_16 ( ОСОБА_17 ). Після цього, невстановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження з хуліганських спонукань, безпричинно, нанесла один удар правою ногою в живіт ОСОБА_11 та ще один удар кулаком в обличчя в наслідок чого, останній присів.

Надалі, три невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, продовжуючи порушувати громадський спокій, безпричинно, з хуліганських мотивів почали наносити удари ногами по тілу ОСОБА_11 . Після цього, продовжуючи свої хуліганські дії, не реагуючи на зауваження працівниці кафе ОСОБА_15 , переслідуючи мету самоствердження за рахунок приниження інших осіб, ОСОБА_6 та п`ять інших, невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження відіпхали в середину кабінки №2 ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які, почувши вищевказаний конфлікт, вийшли з кабінки, та з хуліганських спонукань, безпричинно почали наносити їм удари по тілу.

Після цього, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, троє невстановлених слідством осіб, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження вийшли з приміщення кабінки №2, та підійшовши до ОСОБА_11 , який лежав на підлозі біля барної стійки, з метою власного самоствердження, нанесли кожен по чотири удари ногами по голові останнього.

Крім цього, під час вчинення своїх хуліганських дій, ОСОБА_6 та п`ять інших невстановлених слідством осіб, матеріли щодо яких виділені в окреме провадження пошкодили майно кафе-бару «За містом», а саме: зламали стіл біля барної стійки, лавку в кабінці №2, розбили чотири стакани ємністю по 200 грам, чотири малі стакани, один графін, дві кавові кружки, одне кавове блюдце, чотири сервіровочні тарілки, дві великі тарілки, одну сільничку та одну вазу, чим спричинили матеріальну шкоду власнику кафе-бару «За містом» ОСОБА_8 на загальну суму 1605 гривень.

Також, хуліганські дії ОСОБА_6 , та п`ятьох інших невстановлених слідством осіб, матеріли щодо яких виділені в окреме провадження постійно супроводжувались особливою зухвалістю, яка виразилась в ігноруванні неодноразових правомірних вимог припинити такі дії зі сторони працівниці кафе-бару «За містом» - ОСОБА_15 .

Зокрема, ОСОБА_15 в період часу з 01 годин 20 хвилин до 01 годин 40 хвилин неодноразово просила у ОСОБА_6 та п`ятьох інших невстановлених слідством осіб, матеріли щодо яких виділені в окреме провадження припинити свої хуліганські дії. Однак, вказані особи такі законні вимоги ігнорували і вперто не припиняли вчиняти хуліганських дій, грубо виражаючись в адрес ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , наносили їм удари по різних частинах тіла, пошкодили майно кафе-бару «За містом» та зірвали роботу вказано закладу.

Такі хуліганські дії ОСОБА_6 та п`ять інших невстановлених слідством осіб, матеріли щодо яких виділені в окреме провадження, продовжували до моменту поки ОСОБА_15 не повідомила про дану подію в поліцію. Після чого вказані особи вийшли з приміщення кафе-бару «За містом» та направились в невідомому напрямку.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_19 просить ухвалу суду в частині стягнення витрат на правову допомогу змінити, стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 витрати понесені потерпілим за надану нею правову допомогу у вказаному кримінальному провадженні в розмірі 15000 грн. за представництво його інтересів у суді першої інстанції. Зазначає, що відповідно до акту виконаних робіт від 01.10.2021 року нею надана правова допомога згідно укладеного між нею та потерпілим договору від 3.12.2020 року у вказаному кримінальному провадженні, а саме: за підготовку позовної заяви про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення у сумі 2000 грн., участь у судових засіданнях у суді першої інстанції - 3000 грн. Такожвказує на те, що відповідно до акту виконаних робіт від 02.01.2022 року вона, як представник потерпілого, брала участь у інших судових засіданнях суді першої інстанції, яке тривало більше 2 років та розмір наданих послуг становить 10000 грн. , виконання яких нею та оплата коштів потерпілим підтверджуються додатком до договору про надання правової допомоги, розпискою по отриманню коштів. У мотивувальній частині апеляційної скарги ОСОБА_20 наводить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які потерпілий очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, зокрема, розмір судових витрат на правничу допомогу в зв`язку з підготовкою апеляційної скарги буде становити - 3000 грн. та розмір витрат за участь у суді апеляційної інстанції - 5000 грн.

Посилається на те, що у відповідності до вимог ст.120,124,126 КПК України понесені потерпілим та документально підтверджені витрати за надання правової допомоги представника потерпілого, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потепрілого, у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності,

В судове засідання потепілий ОСОБА_8 та його представник - адвокат ОСОБА_19 не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій просили апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, прокурора, який вважає апеляцію обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвала суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо нього, апелянтом не оспорюється, а тому колегією суддів не переглядається.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, також є вірною.

Перевіряючи доводи апелянта щодо стягнення із обвинуваченого на користь потерпілого процесуальних витрат на правову допомогу колегія суддів виходить з наступного.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані Главою 8 КПК.

Так, процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються з: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням, пересиланням речей і документів.

Згідно з вимогами ст.ст.120 КПК України витрати, пов"язані з оплатою правової допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий .

У відповідності до вимог ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувалного вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою(ст.126 КПК України).

Згідно з позицію викладеній у постанові ВП ВС від 17.06.2020 року, справа №598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У постанові від 21.11.2018 року №462/6473/16-ц, ВП ВС висловила правову позицію про те, що питання витрат на правову допомогу, понесених потерпілим у кримінальному провадженні, вирішується судом у межах кримінального провадження у якому такі витрати було понесено, у разі їх документального підтвердження, відповідно до кримінального процесуального законодавства. Якщо це питання не було вирішено судом, сторони кримінального провадження, свідок, експерт, спеціаліст та перекладач мають можливість оскаржити в цій частині ухвалене у справі судове рішення в апеляційному та касаційному порядку. А тому такі витрати не можуть бути стягнуті з обвинуваченого за позовом, поданим за правилами цивільного судочинства. Оскільки, процесуальні витрати, понесені, зокрема, у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого. Такі витрати, розподіляються виключно за правилами, встановленими главою 8 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між потерпілим ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_9 3.12.2020 року було укладно договір про надання правової допомоги, згідно з умовами якого адвокат ОСОБА_9 взяла на себе зобов"язання надавати необхідну правову допомогу потерпілому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000357 від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України, а клієнт - оплатити вартість наданих послуг у сумі 5000 грн., оплатила яких ним одразу ж була здійснена згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 3.12.2020 року.

Згідно акту виконаних робіт від 1.10.2021 року сторони підтвердили виконання умов вказаного договору: оплату ОСОБА_8 . ОСОБА_9 витрат на правову допомогу у сумі 5000 грн. згідно умов вказаного договору, зокрема: 2000 грн. за підготовку позовної заяви про відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2021 року та 3000 грн. за участь у судових засіданнях суду першої інстанції (03.02.2021 року,14.04.2021 року та 01.10.2021 року) та виконання своїх обов"язків представником.

Крім того, адвокатом ОСОБА_9 були надані потерпілому правничі послуги потерпілому у зв"язку з участю нею у судових засіданнях в суді першої інстанції на суму 10000 грн. у вказному провадженні згідно умов додатку до вищезагаданого договору, оплата яких підтверджується розпискою адвоката ОСОБА_9 про отримання від потерпілого ОСОБА_8 гонорару у сумі 10000 грн. від 7.12.2021 року та актом виконаних робіт від 2.01.2023 року, згідно з яким адвокат виконала у кримінальному провадженні № 0000357 від 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України свої обов"язки щодо представництва інтересів потерпілого у суді першої інстанції, зокрема, приймала участь у судових засіданнях, які тривали більше двох років, а ОСОБА_8 оплатив їх кошти у сумі 10000 грн. за вказані послуги.

Оскільки суд першої інстанції при закритті кримінального провадження щодо ОСОБА_6 не вирішив питання про стягнення витрат на правову допомогу за представництво інстересів потерпілого ОСОБА_8 його представнику - адвокату ОСОБА_9 , які ним були понесені та документально підтверджені, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід змінити в частині стягнення витрат на правову допомогу, тому подану представником потерпілого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 апеляційну скаргу необхідно задовольнити шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого понесених ним та документально підтверджених витрат на правову допомогу у сумі 15000 грн.

Перевіряючи доводи апелянта щодо стягнення витрат за надану правову допомогу представником ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції виходжу з того, що у мотивувальній частині апеляційної скарги адвокат ОСОБА_9 навела лише орієнтовний перелік витрат, які будуть нею понесені за надання правової допомоги потерпілому у зв"язку з представництвом його інтересів у суді апеляційної інстанції без долучення відповідних документів, які підтвердують їх надання та оплату. Апеляційний розгляд вказаного провадження відкладався двічі, проте, адвокат ОСОБА_21 та її довіритель у судові засідання не з"явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_21 надіслала до суду заяви про розгляд поданої неї скарги за її відсутності та за відсутності потерпілого, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки доказів щодо понесення вказаних витрат потерпілим, їх розміру та їх оплати суду апеляційної інстанції не представлено та ні у мотивувальній ні у прохальній частині апеляційної скарги не ставиться вимоги щодо їх стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого, підлягають стягненню лише понесені потерпілим та документально підтверджені витрати на правову допомогу представника потерпілого у суді першої інстанції у сумі 15000 грн.

Отже, апеляцію представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 слід задовольнити частково, а вирок місцевого суду - змінити в частині стягнення витрат на правовоу допомогу шляхом стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 15000 грн. понесених потерпілим та документально підтверджених витрат на правову допомогу представника потерпілого у суді першої інстанції. В решті вирок суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково, ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 грудня 2022 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000357 04 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України змінити в частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу представника потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 15000(п"ятнаданцять тисяч) грн. витрат на правову допомогу представника потерпілого .

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді