ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9816/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/277/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку ст. 537, ст. 539 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5
за участю засудженого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
представника органу з питань пробації- ОСОБА_8
при секретарі ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження №11-кп/817/277/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 , - ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 задоволено.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 березня 2022 року за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 .

Мотивує скаргу тим, що ОСОБА_6 не зявився до органу з питань пробації для реєстрації з поважних причин оскільки змушений був заробляти собі на проживання, після чого з`являвся із запізненням і пояснював причини не прибуття, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, негативно за місцем проживання не характеризується, а інформація зміну ним місця проживання з не підтверджена актом житлово-побутових умов.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити з викладених ними мотивів, прокурора та представника органу з питань пробації, які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 78 КК України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема, після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст.78 КК України, достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.164 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації.

Частинами 1, 2, 3 ст.166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Як встановлено судом, вироком Кременецького районного суду від 25.03.2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено два роки іспитового строку та його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В зв`язку з виконанням вироку ОСОБА_6 перебуває на обліку в Тернопільському районному відділі філії ДУ Центр пробації в Тернопільській області з 03.05.2022 року.

18 травня 2022 року ОСОБА_6 з`явився до відділу пробації та був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, йому були роз`ясненні обов`язки, покладені на нього судом та наслідки ухилення від їх виконання. Також, цього ж дня, відносно засудженого винесено постанову про встановлення йому днів явки на реєстрацію, відповідно до якої ОСОБА_6 зобов`язаний з`являтися до Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області для реєстрації 1, 3 понеділок кожного місяця. Із винесеною постановою у цей же день був ознайомлений засуджений.

06 червня 2022 року та 20 червня 2022 року ОСОБА_6 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, а з`явився лише 27 червня 2022 року та згідно наданих ним пояснень, які містяться в особовій справі засудженого, причинами неявки вказав, що не пам`ятав.

27 червня 2022 року старшим інспектором органу пробації ОСОБА_8 ОСОБА_6 винесено попередження та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації може направити до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

18 липня 2022 року ОСОБА_6 знову не з`явився для реєстрації, а з`явився 20 липня 2022 року та згідно наданих ним пояснень, які містяться в особовій справі засудженого, причинами неявки вказав, що мав неофіційний підробіток та не зміг своєчасно добратися.

20 липня 2022 року щодо нього органом пробації було винесено повторне попереджання.

Враховуючи вказані факти суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дії засудженого свідчать про його небажання стати на шлях виправлення у зв`язку з чим задовольнив клопотання представника органу з питань пробації.

Проте, колегія суддів вважає що місцевий суд дійшов до вказаного висновку передчасно з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як слідує з клопотання та доданих до нього матеріалів засуджений тричі не зявився до органу з питань пробації, однак, після перших двох неявок він зявився з запізненням та пояснив що не памятав про дні реєстрації оскільки не мав мережі , після чого представником органу з питань пробації йому було розяснено що поважними причинами неявки є хвороба або інші обставини, які підтверджені документально, втретє засуджений також зявився до органу з питань пробації з запізненням пояснивши що мав тимчасові підробітки і не зміг своєчасно добратись.

Із зазначених вище обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що неявки ОСОБА_6 не свідчать про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення та не виконувати покладені на нього обовязки, при цьому бере до уваги, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органу пробації не доведено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави, передбачені ст.166 КВК України, ч.2 ст.78 КК України, які тягнуть за собою направлення звільненого від покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Отже, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу - скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання начальника Тернопільського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді