УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 726/185/22

провадження № 51-3597 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 серпня 2022 року про повернення його апеляційної скарги,

встановив:

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні. До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На вказаний вирок засуджений подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.

Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 05 серпня 2022 року відмовив засудженому ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2022 року та повернув йому апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про перегляд вказаного судового рішення в касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та надану копію судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

У відповідності з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в цей же строк із моменту вручення їй копії судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК, також міститься у ст. 116 цього Кодексу.

Так, вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 19 квітня 2022 року щодо ОСОБА_1 було оголошено 19 квітня 2022 року, тоді як з апеляційною скаргою засуджений вдруге звернувся поштовим зв`язком лише 27 липня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на його оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений мотивував тим, що всі фінансові заощадження пішли на лікування його матері, а тому йому не вистачало коштів на консультацію адвоката.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені у клопотанні засудженого обставини об`єктивно не могли перешкодити йому оскаржити вирок щодо нього у межах встановленого процесуальним законом строку, адже згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_1 брав участь в розгляді даної справи та копію оскаржуваного вироку отримав 20 квітня 2022 року, що підтверджується його підписом на розписці про отримання копії вироку (т. 2 , а.п. 40). Міру запобіжного заходу йому було обрано у вигляді цілодобового домашнього арешту. Тобто строк на апеляційне оскарження судового рішення засудженому почав обраховуватися з 20 квітня 2022 року, а останнім днем для подачі апеляційної скарги для нього є 19 травня 2022 року. Однак з касаційною скаргою повторно звернувся до апеляційного суду поштовим зв`язком лиш 27 липня 2022 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження вироку суду. А у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції ОСОБА_1 жодних непереборних обставин та поважних причин пропуску ним встановленого законодавством строку не зазначив.

Більш того, апеляційний суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що всі фінансові заощадження пішли на лікування його матері, а через це йому не вистачало коштів на консультацію адвоката, оскільки він міг скористатися правом на консультацію чи залучення захисника відповідно до закону, що регулює надання безоплатної правової допомоги.

Також суд апеляційної інстанції слушно зазначив, що відповідно до ст. 393 КПК апеляційну скаргу на вирок місцевого суду може подати, як обвинувачений особисто, так і захисник.

З огляду на зазначене, апеляційний суд на підставі ст. 117, ч. 3 ст. 399 КПК правильно відмовив засудженому у поновленні пропущеного строку та повернув апеляційну скаргу. З таким рішенням апеляційного суду погоджується і колегія касаційного суду.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків апеляційного суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, касаційна скарга не містить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, не встановлено.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та доданої копії судового рішення не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 серпня 2022 року про повернення його апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4