Справа № 461/3949/22
Провадження № 1-кп/459/164/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовом до Єдиного реєстру у засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження, внесене досудових розслідувань № 0000879 від 21.10.2021, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської обл., українця, громадянина України, з вищою освітою, інваліда II групи по загальному захворюванні, неодруженого, працюючого молодшим оператором АЗС на АЗС № ЛВ48 ТОВ «ОККО-Драйв», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2021 року приблизно о 18 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі сполученням «Ковель-Жовква», у напрямку до м. Червоноград, при проїзді її ділянки у смт. Гірник, Червоноградського р-н., Львівської обл. порушив вимоги Розділу 1 п.1.5, Розділу 2 п.2.3 (б, д); Розділу 12 п. 12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулась дорожньо-транспортна пригода - наїзд автомобіля марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 в результаті чого пішохід загинув на місці події.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, зазначив, що 21.10.2021 близько 18:50год їхав з Великих Мостів до м. Червоноград, в с.м.т. Гірник скоїв наїзд на пішохода, який рухався у попутньому напрямку, ведучи в руках велосипед, та йшов посередині смуги руху по якій рухався. Наїхав на нього правою стороною автомобіля, оскільки не побачив, тому що засліпив його ( ОСОБА_4 ) автомобіль, що рухався по зустрічній смузі руху. Пригальмувавши приблизно через 180-200 метрів, викликав поліцію і швидку, коли приїхала карета швидкої допомоги, то ОСОБА_7 помер. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданнізазначив, що претензій до обвинуваченого не має, при цьому, не заперечив щодо розгляду справи в порядку передбаченому нормами ч.3 ст. 349 КПК України. Підтримав прокурора стосовно призначення покарання обвинуваченому.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, є людиною молодого віку, інвалі ІІ групи, раніше не судимий, працює, неодружений, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно характеристики за місцем праці позитивно характеризується.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Поряд з цим, наведені вище обставини дають суду підстави для висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного покарання і його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 7310, 98 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 22 жовтня 2021 року скасувати.

Діючі запобіжні заходи стосовно обвинуваченого на даний час відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2(два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи праці.

Стягнути з ОСОБА_4 у користь держави 7310, 98 грн. витрат на проведення експертиз.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

-велосипед марки «Ardis Славутич», який зберігається на території Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_8 .

Арешт на майно, який накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22 жовтня 2021 року на велосипед марки «Ardis Славутич» та автомобіль марки «ВАЗ 21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_9 ОСОБА_10