Справа № 464/870/23
пр.№ 1-в/464/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові

клопотання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду, -

в с т а н о в и в :

Провідний інспектор Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням начальника відділу ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду. Клопотання мотивує тим, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 1 рік, а також покладено на засудженого обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2002 року скасовано звільнення від відбування покарання, оголошено його розшук і направлено засудженого ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання. 02 червня 2003 року Сихівським ВП ГУНП у Львівській області заведено ОРС «Розшук» №39000007 та оголошено ОСОБА_8 в державний розшук. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27 травня 2022 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року відносно ОСОБА_8 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року. Постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. Вказана ухвала суду не оскаржувалась та набрала законної сили 03 червня 2022 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 є засудженим до покарання у виді обмеження волі, з дня набрання чинності постанови Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2002 року, якою скасовано звільнення від відбування покарання, оголошено розшук і направлено засудженого ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання пройшло більше 20 років, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив таке задоволити.

Засуджений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоч повідомлявся про розгляд справи за зазначеною адресою місця проживання.

Інспектор Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій просить розгляд клопотання здійснювати за її відсутності.

Заслухавши прокурора на підтримання подання, вивчивши матеріали справи, оглянувши особову справу №01/2023 ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі. У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначено іспитовий строк тривалістю 1 рік, а також покладено на засудженого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 26 вересня 2002 року скасовано звільнення від відбування покарання, оголошено розшук і направлено засудженого ОСОБА_8 в місця позбавлення волі для відбування покарання.

Відповідно до ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 27 травня 2022 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року відносно ОСОБА_8 приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року та постановлено вважати ОСОБА_8 засудженим за вироком Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі.

Як вбачається із змісту клопотання засуджений ОСОБА_8 з 02 червня 2003 року оголошений у державний розшук.

З пояснень прокурора ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні, встановлено, що відомості про місце перебування засудженого ОСОБА_8 взагалі відсутні, у квартирі за місцем проживання засудженого проживають інші люди, яким не відоме місце перебування останнього.

Відповідно до ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом трьох років - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Разом із тим, відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Судом встановлено, що з 02 червня 2003 року та надалі, ОСОБА_8 перебуває у розшуку у зв`язку із ухиленням від відбування покарання. Будь-яких відомостей в матеріалах клопотання та особовій справі ОСОБА_8 про з`явлення засудженого для відбування покарання немає, відсутні також дані і щодо постійного його знаходження за місцем проживання, що свідчить про свідоме ухилення засудженого від відбування покарання. Після набрання чинності вироку суду, засуджений, знаючи достовірно про призначення йому покарання, жодного разу не з`явився для його відбування.

Таким чином, ОСОБА_8 ухиляється від виконання покарання, у зв`язку з чим, строки, передбачені ст.80 КК України зупиняються.

Відтак, встановлений законом строк давності виконання вироку на момент розгляду клопотання не сплив через зупинення перебігу строку на період знаходження засудженого у розшуку, а саме з 02 червня 2003 року.

Крім того, згідно правового висновку, вказаного в постанові Верховного Суду України №5-324кс15 від 24 грудня 2015 року, держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише в тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_8 перешкоджав своєю поведінкою виконанню вироку Галицького районного суду м.Львова від 18 грудня 2001 року, оскільки зник з місця свого постійного проживання, не виконав обов`язки, які покладені на нього вироком суду.

Такі ж висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 264/1736/17 та ухвалі Верховного Суду від 13 червня 2019 року у справі № 361/7082/18.

Ухилення засудженого від відбування призначеного покарання не прив`язано до наявності чи відсутності оперативно-розшукових справ, які являються секретними і дослідження їх в судовому засіданні є неможливим.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання провідного інспектора Сихівського районного відділу філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Львівській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ ОСОБА_1