Справа № 592/1975/23
Провадження № 1-кс/592/923/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000408, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 10.02.2023 близько 14 год. 00 хв. навпроти буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ривку заволоділи мобільним телефоном марки "Huawei" Y5 та сумкою з майном в ній, що належали гр. ОСОБА_7 , 1951 р.н., чим завдали останній матеріального збитку. Сума збитку встановлюється.

10.02.2023 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та розпочате досудове розслідування кримінального провадження.

Так, 10.02.2023 ОСОБА_5 , 1992 р.н. добровільно в присутності понятих видав належні йому речі, а саме:

- мобільний телефон марки «T-Gstar» чорного кольору із IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 та номером телефону НОМЕР_3 , у робочому стані без пошкоджень;

- паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , 1992 р.н.;

- ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , 1992 р.н.;

- банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із № НОМЕР_6 ;

- банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_7 із кодом 746;

- зв`язка ключів в кількості трьох штук, котрі в присутності понятих були оглянуті та вилучені до спецпакету WAR0025811.

Згідно постанови слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 10.02.2023 вказане майно визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що добровільно видані речі ймовірно зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із цим, можуть бути в подальшому використані, як докази у вказаному кримінальному провадженні після проведення відповідних експертиз для встановлення підтвердження чи спростування кримінального правопорушення.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Власник майна надав письмову заяву в якій не заперечує проти накладення арешту.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Оскільки у клопотанні порушено питання про поновлення пропущеного строку, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно статті 117 Кримінального процесуального кодексу України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

З 24.02.2022 Указом Президента України на всій території України введено воєнний стан.

Вказані речі у клопотанні вилучено 10.02.2023, тому слідчий мав звернутися з клопотанням про його арешт 11.02.2023 (наступний робочий день).

Клопотання слідчого надійшло до Ковпаківського районного суду м. Суми 15.02.2023.

Враховуючи те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно та подав клопотання про поновлення строку на його звернення, тому строк подачі клопотання про накладення арешту підлягає поновленню.

Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчим відділом Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженню № 0000408 від 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

10.02.2023 ОСОБА_5 , 1992 р.н. добровільно в присутності понятих видав належні йому речі, а саме: мобільний телефон марки «T-Gstar» чорного кольору із IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 та номером телефону НОМЕР_3 , у робочому стані без пошкоджень; паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 , 1992 р.н.; ідентифікаційний код платника податків № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_5 , 1992 р.н.; банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » із № НОМЕР_6 ; банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_7 із кодом 746; зв`язка ключів в кількості трьох штук, котрі в присутності понятих були оглянуті та вилучені до спецпакету WAR0025811.

Постановою слідчого від 10.02.2023 вищезазначені речі - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000408.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо детектив, прокурор, серед іншого, не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для їх застосування (п. 7 ч. 2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами, серед іншого, є документи, якщо вони зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені під час огляду речі, а саме: мобільний телефон марки «T-Gstar» чорного кольору із IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 та номером телефону НОМЕР_3 , у робочому стані без пошкоджень, містять відомості, які є предметом перевірки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тому мають значення для досудового розслідування. Отже, вони можуть бути використані в подальшому як доказ у кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що орган досудового розслідування довів необхідність арешту вищевказаного майна, вилученого під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо іншого майна, зазначено у клопотанні слідчого, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Зокрема, при вирішенні зазначеного вище питання слідчий суддя повинен дотриматися вимог ст. 170-173 КПК, з`ясувати і дослідити всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту майна.

Слідчий суддя не вбачає підстав вважати, що інше майно вилучене 10.02.2023, має відношення до обставин кримінального провадження,

За наведених підстав слідчий суддя вважає за необхідне в іншій частині відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Поновити слідчому Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , строк для звернення з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000408, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «T-Gstar» чорного кольору із IMEI: НОМЕР_1 із сім-карткою оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 та номером телефону НОМЕР_3 , у робочому стані без пошкоджень - із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та іншим учасникам кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1