Єдиний унікальний номер 205/3187/23
1-кс/205/361/23
УХВАЛА

29 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 13.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 04.04.2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ст. 75 КК України до обмеження волі на 2 роки з іспитовим строком 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

29.03.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшлозазначене клопотання, в якому слідчий просив обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучі раніше судимим, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вчинив корисливий злочин, а саме, таємне викрадення чужого майно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У невстановлені досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_7 виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить його матері ОСОБА_8 та знаходиться за місцем її мешкання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану. Так, реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, у період часу з 04 грудня 2022 року до 10 лютого 2023 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 прибув за місцем проживання своєї матері ОСОБА_8 , тобто, до приміщення квартири АДРЕСА_3 , куди має вільний доступ. Продовжуючи свою кримінально протиправну діяльність, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, оскільки його матір ОСОБА_8 в цей момент була відсутня за місцем свого мешкання, діючи умисно, з корисливим мотивом та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, взяв майно, яке визначив об`єктом свого посягання і належить потерпілій, а саме: 1) планшет марки «Huawei» моделі «MediaPad T5 AGS2-L09», вартість якого, станом на 10.02.2023, згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/6126-ТВ від 24.02.2023, складає 6550 грн. 00 коп.; 2) мобільний телефон марки «Vivо» моделі «Y20 V2027», вартість якого, станом на 10.02.2023, згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/6126-ТВ від 24.02.2023, складає 3833 грн 00 коп.; 3) мобільний телефон марки «Nokia» моделі «500», вартість якого, станом на 10.02.2023, згідно висновку експерта № СЕ-19/104-23/6126-ТВ від 24.02.2023, складає 316 грн. 67 коп. Після цього, ОСОБА_7 , переконавшись, що його дії, як і раніше мають таємний характер, утримуючи викрадене майно у прихованому стані, вийшов з приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим, залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_9 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_8 у загальному розмірі 10699 грн. 67 коп.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_9 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

28.03.2023 року о 19.год.30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

28.03.2023 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий, умисний злочин за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст.263 КК України до обмеження волі на 2 роки з випробувальним терміном 1 рік. Тобто, підозрюваний вчинив новий умисний злочин під час відбуття покарання у вигляді випробувального терміну, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від суду та органу досудового розслідування. Тобто, підозрюваний ОСОБА_7 під загрозою застосування відносного нього покарання у вигляді позбавлення волі у разі визнання його винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також, може створити перешкоди для проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний зможе вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки потерпілою являється його мати ОСОБА_8 , тобто, він перебуває у родинних зв`язках з потерпілою у цьому ж кримінальному провадженні, йому відомі її анкетні дані, місце проживання та контактна інформація, а тому підозрюваний ОСОБА_7 може впливати на свою матір, яка є потерпілою у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь та погроз, з метою зміни показань, надання завідомо неправдивих показань для його виправдовування.

З огляду на зазначене, слідчий просив застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні змісту клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, просили відмовити в його задоволенні та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 або особисту поруку.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(c) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Слідчим у клопотанні та доданих документів з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_7 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про його причетність до вчинення кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує, що підозрюваний раніше судимий, вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 під загрозою застосування покарання за злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні, як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий, джерела доходу не має. Таким чином, сукупність викладених обставин свідчать про недоцільність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки альтернативні запобіжні заходи ( домашній арешт, особиста порука) не зможуть забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного.

У зв`язку з чим, не підлягає задоволенню клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання, окрім вищенаведеного, також тому, що адреса його місця проживання, а саме, АДРЕСА_1 є місцем вчинення злочину.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 134 200 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000201 від 13.02.2023 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26 травня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134 200 гривень (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_7 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1