Провадження № 1-кс/185/2019/22
29 листопада 2022 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 24 листопада 2022 року, у ході проведення огляду місця події, слідчим СВ відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, майором поліції ОСОБА_4 , на території блокпосту «Стела» м. Ізюм, Харківської області було виявлено та вилучено три магазини до АК, які споряджені патронами калібру 5,45 мм у кількості приблизно 90 шт., які поміщено до паперового конверту з надписом «Національна поліція України Слідче управління».
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що три магазини до автомата Калашникова, які споряджені патронами калібру 5,45 мм у кількості 90 шт., було виявлено в автомобілі марки «Jeep», темно-зеленого кольору з військовими надписами, державний номерний знак зафарбовано зеленою фарбою та не читається, за кермом якого знаходилась цивільна особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території блокпосту «Стела» м. Ізюм, Харківської області, які він намагався перевезти до м. Київ .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є доказом у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на речі, які були вилучені під час огляду місця події 24 листопада 2022 року на території блокпосту «Стела» м. Ізюм, Харківської області, а саме: три магазини до автомату Калашникова, які споряджені патронами калібру 5,45 мм в кількості 90 шт., які поміщено до паперового конверту з надписом «Національна поліція України Слідче управління».
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1