Справа № 635/8342/21
Провадження № 1-кп/545/257/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2022 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
з участю захисника - ОСОБА_4 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження щодо обвинуваченого гр. ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2, 187 ч.2, 357 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор в судовому засіданні 09.11.2022 року підтримала надане суду 08.11.2022 клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, яке вручено обвинуваченому і його захиснику ( а. с. 193 - 196 ), обґрунтувавши наявними ризиками встановленими при його обранні, які не відпали і на даний час та є об`єктивними, бо існують в матеріалах кримінального провадження, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України та підтверджені ухвалами Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2022 року, 27.07.2022 року та 22.09.2022 року. Бо на даний час ризики не зменшилися з об`єктивних причин по кримінальному провадженню. Тому, іншими, будь-якими існуючими більш м`якими запобіжними заходами згідно вимог діючого законодавства, не можливо забезпечити його належну процесуальну поведінку у даному провадженні.
Обвинувачений заперечив клопотання прокурора із підстав не розуміння його тримання під вартою, бо у нього є сестра одиначка з годованою дитиною та співмешканка з малою дитиною, яким потрібна допомога у воєнний час.
Захисник обвинуваченого підтримала позицію підзахистного, заперечивши клопотання прокурора з підстав формальності наведених ризиків, які є припущеннями, що є недопустимим. В зв`язку з чим прохала обрати запобіжний захід обвинуваченому не пов`язаний із позбавленням волі.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 діб.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченої. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Взяття під варту відповідно до п.п. «с» п. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент протии Польщі» ( Ladent v. Poland ), а тому тримання обвинувачених під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості ( п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши наявність ризиків згідно доказів наданих прокурором в матеріалах обвинувального акту, суд вважає, що, враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, який суд вважає задовільним, наявність судимості, наявність існування встановлених судом ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність вказаних обставин, а саме : вагомість наявних доказів щодо вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, у вчиненні якого він обвинувачується, передбаченого ст. 152 ч. 1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що доводить вказані ризики ухвалами суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора згідно ч. 1 ст. 197 КПК
України, а саме продовження для обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів. В зв`язку з чим клопотання захисника в інтересах обвинуваченого про обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 27, 176, 177, 183, 194-197, 201 КПК України, суд, -
у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому гр. ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою слідчого судді на досудовому розслідуванні та продовжений ухвалами Полтавського районного суду Полтавської області від : 31.05.2022 року, 27.07.2022 року, 22.09.2022 року продовжити на 60 ( шістьдесят ) днів до 07.01.2023 року включно.
В клопотанні захисника в інтересах обвинуваченого про обрання останньому запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі - відмовити.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Ухвала надрукована в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1