Номер провадження: 11-кп/813/2209/22
Справа № 521/4270/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2022 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Саратського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України такий, що немає судимості, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0002229 від 24.09.2020, -

встановила:

Вказаною ухвалою клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задоволено та продовжено у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяця (60 днів) з утриманням його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 06.01.2023.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про, що необхідність подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою відсутня, подальше його утримання в установі попереднього ув`язнення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, не ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу обвинуваченого не дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені в клопотанні ризики, які виправдовують подальше тримання його під вартою.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу можливе, оскільки такий запобіжний захід здатен запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2022, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати обвинуваченому ОСОБА_7 менш суворийзапобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились та існує об`єктивна загроза вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винуватим (за кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст.185 КК України може бути призначене покарання лише у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років), вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей у обвинуваченого.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відносяться до тяжких злочинів, передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

Суд зазначає, що на підставі наданих суду матеріалів кримінального провадження, обставин та характеру вчиненого злочину, особи обвинуваченого, на даний час неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки він не зможуть запобігти наявним ризикам, передбаченим ч.1ст.177 КПК України, оскільки вони об`єктивно існують.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, а тому твердження захисника-адвоката ОСОБА_6 , які були зазначені ним у апеляційній скарзі, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, судом не було встановлено.

Суд апеляційного інстанції враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу районного суду на положення ст. 8 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 та приписи ст. 28 та 318 КПК України, та рекомендувати суду першої інстанції дотриматися принципу розумних строків у даному кримінальному провадженні, зважаючи на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, якою регламентовано, що кримінальне провадження щодо особи (осіб), яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Керуючись ст. 376 ч.2 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2022 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звернути увагу суду 1-ої інстанції на необхідність дотримання розумних строків, передбачених ст. 28, 318 КПК України під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11