Справа № 761/4415/19
Провадження № 1-кп/761/1216/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0001049 від 28 січня 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується під вартою в ДУ «Київський СІЗО»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.190; ч.2, 3, 4 ст.190; ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час утримується під вартою в ДУ «Київський СІЗО»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.186; ст.348 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження №0001049 по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст.190; ч. 2, 3, 4 ст. 190; ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.186; ст.348 КК України.

Головуючим в судовому засіданні поставлено на обговорення питання щодо доцільності тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки судовий розгляд неможливо завершити з об`єктивних причин, а строк дії запобіжного заходу, застосованого у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, спливає 15.09.2020 р.

Прокурор вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують діяти, а також враховуючи те, що у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачені можуть перешкоджати здійсненню розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_8 просив змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_11 на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки вже на даній стадії судового розгляду обвинувачення не підтверджується доказами, в його діях взагалі відсутній склад злочину. Вважає, що ризики можливої неправомірної поведінки обвинуваченого не доведені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_11 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачення щодо нього є неправдивим, не підтверджується доказами, запевнив, що не має наміру ухилятися від суду, має постійне місце проживання.

Захисник ОСОБА_9 заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , просив змінити запобіжний захід на не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого не доведена прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисника та просив зменшити розмір застави у випадку продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні матеріали кримінального провадження, судом встановлене наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, суд приймає до уваги, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відповідно до ухвали слідчого судді застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який в ході судового розгляду продовжено відповідно до ухвали суду до 15.09.2020 року.

Виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , тяжкість покарання в разі визнання останнього винуватим, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, відсутність будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , тяжкість покарання в разі визнання останнього винуватим, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду, відсутність відомостей щодо неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою продовжити.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, їм неможливо запобігти в умовах застосування до обвинувачених будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, не можуть їм запобігти.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики переховуватися від суду, суд дійшов висновку про необхідність продовження відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на даній стадії судового розгляду не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, і не забезпечить належної поведінки і виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків.

Наявність у обвинувачених місця проживання, з урахуванням наведених вище факторів не зменшують існування зазначених ризиків.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити застосування до обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з тримання під вартою на більш м`який.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити до 07 листопада 2020 року включно.

При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового стану обвинувачених, який на думку суду, буде гарантією виконання обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покладених на них обов`язків.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 07 листопада 2020 року, включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 листопада 2020 року, включно.

Визначити обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заставу в розмірі 274 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 575 948 гривень, яка може бути внесена як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ р/р UA1012089. (Призначення платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 09.09.2020 року по справі № 761/4415/19, кримінальне провадження № 0001049 від 28 січня 2017 року) внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від …(дата та № квитанції).

Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

Документ, що підтверджує внесення застави, надається суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у разі внесення застави, такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, де вони проживають, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати до суду за першою вимогою.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченим, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді

Присяжні