Справа № 161/3951/23
Провадження № 1-кс/161/1381/23
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання

м. Луцьк 14 березня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході проведення огляду місця події від 07.03.2023, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що у провадженні СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 08.03.2023 до ЄРДР за №0000065за попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст.358 КК України.

Під час проведення огляду місця події 07.03.2023 було вилучено посвідчення, яке постановою дізнавача від 08.03.2023 визнано речовим доказом.

Оскільки вказане майно, на думку дізнавача та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування, та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку дізнавача, яка підтримала клопотання, думку власника майна, який просив повернути посвідчення водія, оскільки воно отримане у встановленому законом порядку, він працює водієм, а його вилучення призведе до порушення умов роботи, при цьому, він зобов`язався надати його для огляду експерту, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що вказані у клопотанні речі були вилучені під час проведення огляду місця події 07.03.2023, клопотання подано до суду 08.03.2023, що стверджується копією поштового відправлення, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , який не є підозрюваним у даному провадженні, видано у спосіб, що встановлений законодавством України. Так, відповідно до довідки РСЦ ГСЦ МВС України у Волинській області №31/3/К-23-1208-08-2023 від 14.03.2023 посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (категорії В1, В2, С1, С, СЕ) видане 23.03.2013 ВРЕР з обслуговування м.Луцька, Луцького, Рожищенського, Ківерцівського та Маневицького районів, термін дії до 23.03.2063. Враховуючи, що законність його отримання підтверджена, в тому числі підтверджено наявність категорії, з приводу якої воно вилучалось, він працює водієм ФОП ОСОБА_5 , що стверджується трудовим договором від 02.05.2022, а його вилучення призведе до порушення умов роботи, тому, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на дане майно, в зв`язку з чим у клопотанні слід відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна, згідно ч.3 ст.173 КПК України, тягне за собою негайне повернення особі вилученого майна.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1