Київський апеляційний суд
Провадження № 11-кп/824/4123/2022 Головуючий в першій інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 755/8983/22 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія справи: ч. 1 ст. 309 КК України
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Також у вироку вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у провадженні ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_4 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Оскільки апеляційна скарга була подана без додержання вимог ч. 2 ст. 396 КПК України, ухвалою судді-доповідача від 07 листопада 2022 року вона була залишена без руху, з встановленням прокурору достатнього строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Як вказував прокурор в апеляційній скарзі, суд неправильно застосував положення ст. 76 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На переконання прокурора таке рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, оскільки воно не містить однозначної та зрозумілої вказівки про покладений на обвинуваченого обов`язок та порядок його виконання. З цього прокурора зробив висновок, що ОСОБА_4 на власний розсуд має вирішувати, про які саме істотні зміни в організації власного життя належить інформувати уповноважений орган з питань пробації.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, прокурору було запропоновано вказати, в чому виразилося неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність у розумінні положень ст. 413 КПК України. Одночасно з цим, апелянту було роз`яснено право на звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення в порядку, визначеному ст. 380 КПК України, в разі незрозумілості порядку виконання вироку в частині покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

18 листопада 2022 року, на виконання ухвали від 07 листопада 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, на адресу Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора, яка за змістом повністю є ідентичною первинній апеляційній скарзі, в якій апелянт просить скасувати вирок місцевого суду від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_4 в частині невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки нібито обвинувачений на власний розсуд має вирішувати порядок виконання зазначеного вироку. Саме такі міркування висловлені в первинній апеляційній скарзі прокурора.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Залишаючи апеляційну скаргу прокурора без руху, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 07 листопада 2022 року змістовно виклав, які недоліки вона містить, встановивши достатній строк для усунення цих недоліків апелянту.

Оскільки прокурором зазначені недоліки усунуті не були, окрім вірного написання найменування суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року щодо ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та додатками до неї.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2