У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції

з приміщення ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2022 року щодо засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)».

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2022 року відмовлено У задоволенні спільного клопотання в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" ОСОБА_8 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити клопотання установи щодо засудженого ОСОБА_7 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник зазначила, що станом на момент звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного судом, засуджений став на шлях виправлення, що в 2016-2018 роках мав стягнення, які на момент розгляду клопотання зняті та погашені.

Просить врахувати, що за період з січня 2021 року по жовтень місяць 2022 року має вісім подяк, позитивну характеристику, що саме, на думку апелянта, підтверджує факт виправлення особи.

Зазначив, що суд першої інстанції провів засідання без повідомлення про судове засідання засудженого та захисника, а тому вважає, що було порушено право на захист засудженого.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

У листопаді 2022 року в.о. начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№83)» ОСОБА_9 та спостережна комісія при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області звернулися до суду клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до суспільно-корисної праці довів своє виправлення.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2014 року по 01 жовтня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 07 грудня 2014 року, кінець строку: 13 лютого 2024 року.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 2016 року по 2020 рік ОСОБА_7 характеризувався посередньо, не був працевлаштований, до робіт з благоустрою не залучався, за цей період отримав десять стягнень та мав одне заохочення.

У період з 2021 року по жовтень 2022 року засуджений характеризувався краще, отримав вісім заохочень, залучався до робіт з благоустрою.

Вказане свідчить про нестабільність процесу виправлення засудженого та неготовність його до самокерованої право слухняної поведінки, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання, а не лише у той час, який передує вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника. Просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як передбачено п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

З цими висновками суд погоджується, з огляду на таке.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження та наданих даних з особової справи, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2014 року по 01 жовтня 2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 07.12.2014, кінець строку: 13.02.2024.

З досліджених матеріалів судового провадження вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.12.2014.

Під час тримання в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. Заохочень не мав.

З 06.11.2015 відбував покарання в ДУ «Південна виправна колонія (№51)» Одеської області. За період відбування покарання 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у порушенні розпорядку дня, порушенні локалізації, скоєнні акту членоушкодження та зберіганні заборонених предметів. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався.

З 05.07.2019 утримувався в ДУ «Вінницький слідчий ізолятор». За період утримання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 08.08.2019 відбував покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» Хмельницької області. За період відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущене порушення виражалось у порушенні дисципліни строю. На даний час стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не мав.

З 19.10.2019 відбував покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» Миколаївської області. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

З 20.02.2020 відбував покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» Хмельницької області. За період відбування покарання не притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.

З 1310.2020 відбуває покарання в державній установі «Арбузинська виправна колонія (№83)» Миколаївської області.

Відповідно до довідки медичної частини установи відбування покарання не працевлаштований, оскільки має хронічні захворювання.

Як вбачається з характеристики від 19 жовтня 2022 року, засуджений характеризується задовільно як такий, що постійно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов. Змінні завдання виконує в повному обсязі. До праці ставиться сумлінно. Постійно проявляє трудову ініціативу. За період відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався. 8 разів заохочувався. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не конфліктний. На критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. При спілкуванні відвертий. Спальне місце утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, здійснює за ним належний догляд. Відповідально ставиться до виконання передбачених законом вимог персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження». Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, отримує від них посилки. На профілактичному обліку не перебуває (а.п.2).

Задовільну оцінку поведінці засудженого під час відбування покарання також містять характеристики від 13.02.2019, 28.10.2020 і 26.082021.

Як зазначено в довідці про заохочення та стягнення від 25.10.2022 ОСОБА_7 має дев`ять заохочень у виді подяки; десять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності: 11.02.2016 із застосуванням стягнення у вигляді суворої догани (порушив локалізацію), 20.07.2016 із застосуванням стягнення у вигляді догани (скоїв членоушкодження), 04.08.2017 із застосуванням стягнення у вигляді догани (порушив локалізацію), 15.09.2017 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (порушив розпорядок дня), 01.12.2017 із застосуванням стягнення у вигляді догани (запізнився на перевірку), 02.03.2018 із застосуванням стягнення у вигляді попередження (порушив розпорядок дня), 27.04.2018 із застосуванням стягнення у вигляді догани (запізнився на перевірку), 18.05.2018 із застосуванням стягнення у вигляді суворої догани (вилучено мобільний телефон), 28.09.2018 із застосуванням стягнення у вигляді суворої догани (не виконав команди «Підйом»), 15.10.2019 із застосуванням стягнення у вигляді попередження (порушив дисципліну строю), які на даний час погашені у встановленому законом порядку.

Дослідивши дані про особу засудженого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не свідчить про його виправлення.

Суд вважає, що факти дисциплінарних стягнень останнім часом та відсутність заохочень є підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Оцінюючи в сукупності встановлені судом дані про особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, тяжкість вчиненого ним злочину, є підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, не довів його, а тому не готовий до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки.

Посилання апелянта, що за період з січня 2021 року по жовтень місяць 2022 року має вісім подяк, позитивну характеристик не є підставами для застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, оскільки характеристики засудженого за увесь період відбування ним покарання свідчать про нестабільність процесу виправлення засудженого та неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, позитивні зміни не прослідковувались протягом всього строку відбування покарання, а лише у той час, який передував вирішенню питання про умовно-дострокове звільнення.

За такого, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні спільного клопотання в.о. начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» ОСОБА_8 та спостережної комісії при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Твердження апелянта щодо порушення права на захист є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до журналу судового засідання від 06.12.2022 засудженому ОСОБА_7 вручено пам`ятку про права та обов`язки, права йому були зрозумілі, будь-яких клопотань щодо участі захисника під час судового розгляду засуджений не заявляв. Крім того, захисник скористався правом на апеляційне оскарження, а тому відсутні підстави вважати, що порушені процесуальні права засудженого під час судового розгляду.

Доводи апелянта про необґрунтованість оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду. Тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2022 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання у відношенні засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3