Провадження № 1-кп/127/541/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, відомості про які внесено 23 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, про що подав письмові клопотанння, які мотивовані актуальністю ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки ризики наведені прокурором відсутні та не доведені, просив застосувати домашній арешт, за необхідності із електронним засобом контролю. ОСОБА_4 підтримав свого захисника, просив застосувати йому домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки ризики наведені прокурором відсутні та не підтверджені жодним доказом. Наголосив, що його підзахисний вже тривалий час (10 місяців) перебуває під вартою у кримінальному провадженні, якого він не вчиняв. При цьому не заперечував, що для розгляду кримінального провадження призначалося 10 судових засідань, з часу надходження обвинувального акту до суду. Наголосив, що ОСОБА_7 є мешканцем Вінницької області, а те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не свідчить про наявність ризиків у справі. Враховуючи вказане, просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

ОСОБА_7 підтримав свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши, що наведені ризики у справі ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_5 підтримав свого захисника. Зазначив, що ОСОБА_5 не перебував у розшуку, не ухилявся від явки до органу досудового розслідування. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

ОСОБА_5 підтримав свого захисника та наголосив, що немає доцільності впливати на свідків, оскільки він знайомився з матеріалами справи, де містяться їхні показання та дані про свідків і може стверджувати, що останні не були очевидцями події та не зможуть нічого важливого підтвердити. Враховуючи вказане, просив суд застосувати до нього домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, наголосивши на його необґрунтованості та невідповідність його вимогам КПК України. Вказав, що прокурор на навів жодного доводу на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований до його підзахисного. Зазначив, що відсутні ризики наведені прокурором, зокрема не доведено ризик впливу на потерпілого та свідків. Наголосив, що проживання у іншій області не є ризиком у справі. Враховуючи вказане, просив суд застосувати до ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт, за необхідності із електронним засобом контролю.

ОСОБА_6 підтримав свого захисника. Зазначив, що є законопослушним, раніше жодного разу не притягувався до кримінальної відповідальності і в даному випадку є потерпілим, а не обвинуваченим, оскільки жодних протиправних дій він не вчиняв. Зазначив, що не офіційно працює, вже 25 років займається виготовленням меблів, що можуть підтвердити свідки. Крім цього, повідомив, що потерпілий з його дружини вимагає грошові кошти.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить із наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 30.30.2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. При цьому, суд наголошує, що зі свого боку вживав усіх заходів для швидкого завершення розгляду справи, провівши з часу надходження обвинувального акту до суду 10 судових засідань.

Доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою встановлюється судом при доведені наявності ризиків у кримінальному проваджені на відповідній стадії судового провадження.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченим під вартою суд враховує суть обвинувачення та факт того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вже набули статусу обвинувачентх у кримінальному проваджені, тобто сторона обвинувачення, звернувшись до суду з обвинувальним актом, вважала не лише підозру обґрунтованою, а й докази у справі достатніми для висунення обвинувачення особам.

Факт наявності обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчинені особливо тяжкого злочину вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності, оцінка якого передбачена іншою процедурою ніж вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Оцінці на предмет доведеності підлягають виключно ризики у проваджені, існування яких є доведеним у справі щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд приймає до уваги наступне.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Таким чином, ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі, може ухилятися від явки до суду. Крім цього, доказами у справі підтверджено, що ОСОБА_4 не працює, у нього відсутнє місце проживання на території м. Вінниці, будь-які правові та соціально-стримуючі фактори у місті де проводиться судовий розгляд відсутні, що свідчить про наявність ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду

Крім цього, суд бере до уваги що місце проживання свідків та потерпілого, а також зміст їхніх показань міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими обвинувачений ознайомився, що свідчить по ризик впливу на них для зміни їхніх показань.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі думку потерпілого, який в попередніх судових засіданнях наголосив на ефективності запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд зазначає наступне.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачене покарання до 15 років позбавлення волі. Вказане, відсутність у ОСОБА_7 місця проживання у м. Вінниці, а також усвідомлення обвинуваченим факту того, що йому загрожує довготривале перебування у місцях позбавлення волі, свідчить про наявність ризику ухилення обвинуваченого від явки до суду. При цьому, суд ще раз вертає увагу, що наявності обвинувачення вказує на те, що поняття «обґрунтованої підозри» не підлягає оцінці, оскільки на даній стадії кримінального переслідування особи підозра трансформувалась в обвинувачення з критерієм доведеності, оцінка якого передбачена іншою процедурою ніж вирішення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Крім цього, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 діяв з корисливою метою, раніше чотири рази судимий, офіційно не працює, іншого джерела доходу немає. Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_7 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки потребуватиме джерел для існування.

Крім цього, суд бере до уваги що місце проживання свідків та потерпілого, а також зміст їхніх показань міститься в матеріалах кримінального провадження, з якими обвинувачений ознайомився на стадії досудового розслідування, що свідчить по ризик впливу на них для зміни їхніх показань.

Враховуючи вищенаведені обставини, підтверджені, як доказами наданими прокурором, так і самим обвинуваченим, а також думку потерпілого, який в попередніх судових засіданнях наголосив на ефективності запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд приймає до уваги наступне.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачене покарання до 15 років позбавлення волі. Крім цього, ОСОБА_5 перебував у Вінницькій області тимчасово, в нього відсутнє місце проживання на території м. Вінниці. Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що ОСОБА_5 не зможе виконувати процесуальний обов`язок явки до суду на першу вимогу.

Крім цього, згідно обвинувального ату ОСОБА_5 діяв з корисливою метою, раніше судимий за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, офіційно не працює, іншого джерела доходу не має, що переконує суд у наявності ризику продовження останнім злочинної діяльності, оскільки буде потребувати джерел до існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Крім цього, суд бере до уваги що місце проживання свідків та потерпілого, а також зміст їхніх показань містяться в матеріалах кримінального провадження, з якими обвинувачений ознайомився на стадії досудового розслідування, що свідчить по наявність ризику впливу на них для зміни показань.

Враховуючи вищенаведені обставини, підтверджені, зокрема самим обвинуваченим а також думку потерпілого, який в попередніх судових засіданнях наголосив на ефективності запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого.

Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд приймає до уваги наступне.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачене покарання до 15 років позбавлення волі. Крім цього, ОСОБА_6 перебував у Вінницькій області тимчасово, в нього відсутнє місце проживання на території м. Вінниці, будь-які правові та соціально-стримуючі фактори у місті де проводиться судовий розгляд відсутні. Вказане, а також усвідомлення обвинуваченим факту того, що йому загрожує довготривале перебування у місцях позбавлення волі, свідчить про наявність ризику ухилення від явки до суду.

Крім цього, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 діяв з корисливою метою, офіційно не працює, іншого джерела доходу не має, що на переконання суду, дійсно свідчить про факт того, ОСОБА_6 зможе продовжити злочинну діяльність, оскільки буде потребувати джерел до існування, а іншого виду отримання коштів він не має. При цьому, суд зазначає, що факт працевлаштування підтверджується виключно письмовими доказами, показання свідків в такому випадку, будуть недопустимим доказом.

Крім цього, суд бере до уваги що місце проживання свідків та потерпілого, а також зміст їхніх показань міститься в матеріалах справи, з якими обвинувачений ознайомився на стадії досудового розслідування, що свідчить по ризик впливу на них для зміни показань.

Враховуючи вищенаведені обставини, підтверджені, як доказами наданими прокурором, так і самим обвинуваченим, в тому числі думку потерпілого, який в попередніх судових засіданнях наголосив на ефективності запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Розглядаючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу суд не вважає, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого, з огляду на ризики встановлені у справію

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.03.2023 року до 26.05.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.03.2023 року до 26.05.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.03.2023 року до 26.05.2023 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - продовжити на 60 діб, починаючи з 28.03.2023 року до 26.05.2023 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: