Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 20.09.2022 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новогродівка, Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей (зі слів),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України,

встановив:

15.12.2022 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 20.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд.

Окрім цього, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є особливо тяжкий, пов`язаний із застосуванням насильства, його місце проживання є тимчасовим, він не має постійного місця роботи, а тому розуміючи невідворотність покарання намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності шляхом переховування від суду, впливу на свідків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 зазначив, що ризики, про які зазначає прокурор необгрунтовані. ОСОБА_4 має похилий вік, стійкі соціальні зв`язки, має намір з`являтись до суду та доводити свою невинуватість. Просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Вказав, що ризики, зазначені прокурором необгрунтовані.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов до таких висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст. 32, 33 КПК України підсудне Подільському районному суді м. Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Щодо поданого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, характеризуються підвищеною суспільною небезпекою.

Тому вірогідність настання ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , про які вказує прокурор, є досить високою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.

Так, ОСОБА_4 одружений, зі слів має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований в м.Києві, фактично проживав в Донецькій області, с. Опитне, Бахмутського району, офіційно непрацевлаштовавний, не судимий.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій, тому суд визнає доведеним існування ризику переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, вплив на свідків.

Відповідно 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314-315, 177, 178, 183 КПК України, суд,

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000500 від 20.09.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, який провести колегіально у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва, за адресою : м. Київ, вулиця Хорива, 21 о 14 год. 00 хв. 26 грудня 2022 року.

Судовий розгляд проводити за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, передати до канцелярії суду для визначення колегіального суду у складі трьох суддів.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 15 грудня 2022 року по 12 лютого 2023 року включно.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 розмір застави не визначати.

Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено об 11 год. 10 хв. 19.12.2022 року.

Cуддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1