465/5481/15-к
1-кс/465/1964/22
У Х В А Л А
судового засідання

10.11.2022 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду судової справи №465/5481/15-к ( провадження №1-кс/465/1943/22, 1-кс/465/1364/22),-
в с т а н о в и в:
у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває скарга ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області вчинити ряд процесуальних дій.
08.11.2022 року суддя ОСОБА_3 звернувся із заявою про самовідвід від розгляду судової справи №465/5481/15-к ( провадження №1-кс/465/1943/22, 1-кс/465/1364/22).
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, суд приходить до висновку, що така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Суддею встановлено, що у провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває скарга ОСОБА_4 про зобов`язання уповноважених осіб ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області вчинити ряд процесуальних дій.
20.07.2022 року слідчим суддею Франківського районного суду ОСОБА_5 подано заяву про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області щодо не розгляду клопотання від 22 червня 2022 року, поданого у кримінальному провадженні №0000070 від 11 серпня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.397 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.07.2022 року заяву слідчої судді ОСОБА_5 повернуто до канцелярії суду для її реєстрації.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30.09.2022 року скасовано ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 27.07.2022 року та призначено новий судовий розгляд заяви слідчої судді ОСОБА_5 про самовідвід заявлений у судовій справі №465/5481/15-к (провадження №1-кс/465/1356/22) в суді першої інстанції у раніше визначеному складі суду.

08.11.2022 року суддя ОСОБА_3 звернувся із заявою про самовідвід від розгляду судової справи №465/5481/15-к ( провадження №1-кс/465/1943/22, 1-кс/465/1364/22).
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2022 року матеріали даної заяви передано судді ОСОБА_1 .
Згідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 75 КПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

У матеріалах справи №465/5481/15-к також міститься ухвала судді ОСОБА_3 від 08.11.2022 року про розгляд заяви про самовідвід судді. В ухвалі суддя ОСОБА_3 зазначає, що заяву про самовідвід слід вважати процесуальним документом та підставою для відводу судді ОСОБА_3 та здійснення повторного перерозподілу судової справи №465/5481/15-к (судові провадження 1-кс/465/1364/22, 1-кс/465/1943/22) в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Як вбачається зі змісту ч. ч. 1, 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому слідчому судді. У разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Таким чином, суд вважає, що так як чинним кримінально процесуальним законодавством визначено чіткий порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) слідчого судді або судді у кримінальному провадженні, то мотиви самовідводу, які викладені в ухвалі та заяві судді ОСОБА_3 від 08.11.2022 року, є не обґрунтованими.

Крім цього, відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до п.66 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, незалежність судів залежить не тільки від свободи від будь-якого необґрунтованого зовнішнього втручання, а й свободи від необґрунтованого впливу, що може в деяких ситуаціях виходити з позиції інших суддів. "У суддів повинна бути необмежена свобода ухвалювати рішення щодо справ неупереджено, відповідно до своєї совісті й тлумачення фактів, а також

відповідно до існуючого правопорядку". Це стосується кожного окремо взятого судді.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.
У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.
При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.
Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені суддею ОСОБА_3 обставини не підтверджують наявність обставин, які могли б свідчити про неможливість всебічного, повного та об`єктивного розгляду ним заяви слідчої судді ОСОБА_5 про самовідвід заявлений у судовій справі №465/5481/125-к (провадження 1-кс/465/1356/22), тобто фактично не вказано положень процесуального закону та підстав, які виключають участь судді у розгляді даної заяви.
Таким чином, приходжу до переконання про відсутність законних підстав для задоволення заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід, так як такий не ґрунтується на конкретних фактах.
Керуючись статтями 75, 81 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
в задоволенні заяви судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від 08.11.2022 року про самовідвід від розгляду судової справи №465/5481/15-к ( провадження №1-кс/465/1943/22, 1-кс/465/1364/22) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1