Номер провадження: 11-кп/813/2136/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Могильне Гайворонського р-ну, Кіровоградської обл., громадянина України, не працюючого, не одруженого, без постійного місяця та реєстрації на території м. Одеси, раніше судимого:

- 02.10.2013 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської обл. за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 23 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0002002 від 29.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 23 грудня 2022 року.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду обвинувачений подав на нього апеляційні скарги, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, зазначає про недоведеність своє вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також численнях порушеннях вимог КПК України про розгляді кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Учасники судового провадження належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду провадження. До суду апеляційної інстанції не прибули про причини неявки суду не повідомили, заяви про бажання приймати участь у розгляді провадження не подавали. В даному провадженні неодноразово призначався апеляційний розгляд в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_6 . Разом з тим, зважаючи на численні повітряні тривоги та відсутність світла, як в приміщенні суду, так і в слідчому ізоляторі, розгляд провадження не відбувся. У зв`язку з викладеним, враховуючи стислі процесуальні строки розгляду справ відповідної категорії, з метою забезпечення права обвинуваченого на апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, а також те, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчується 23 грудня 2022 року, тобто через два дні, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу обвинуваченого за його відсутності.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_6 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних злочинів, в тому числі із застосуванням насильства до потерпілого, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням насилля до потерпілого, наслідком якого стала смерть потерпілого, що вказує на стійкість його злочинних намірів і небажання стати на шлях виправлення, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, неодружений, що вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду, та про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження обвинуваченого та його захисника про недоведеність певних ризиків та обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Питання доведеності чи недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність чи відсутність порушень вимог КПК України про розгляді кримінального провадження, підлягають вирішення судом при ухваленні відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року, якою відносно нього, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 23 грудня 2022 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 В ОСОБА_9 І ОСОБА_10