Провадження № 1-кс/202/2376/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави за ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023року,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява заставодавця ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави за ОСОБА_4 .

Заява обґрунтована тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровьска від 09.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 260 000 гривень. У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 встановленої застави у розмірі 260 000 гривень, до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки на строк до двох місяців: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому знаходиться військова частина, в котрій проходив службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні. Того ж дня заставодавцем ОСОБА_3 вказана сума була внесена на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, відкритий в Державній казначейській службі України. Однак, після внесення застави заставодавцем було з`ясовано, що ухвалою слідчого судді покладено на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому знаходиться військова частина, в котрій проходив службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Як зазначає заявник, 31.01.2023 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області було постановлено вирок, котрим притягнуто обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. Застава, котру було внесено на депозитний рахунок, в дохід держави не зверталась.

На його думку, застава, котра була фактично внесена, але не реалізована, а щодо підозрюваного діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, Кримінальний процесуальний кодекс України містить прогалину щодо регулювання питання про повернення таких коштів. Проте Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість повернення застави саме з фактом набрання вироком у кримінальній справі законної сили, за умови, що застава в дохід держави не зверталась.

З огляду на зазначене, ОСОБА_3 просив повернути йому заставу в розмірі 260 000 грн., сплачену ним згідно квитанції №32 від 09.12.2022 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, відкритий в Державній казначейській службі України за наступними реквізитами: ДКСУ м.Київ, МФО 820172, рахунок: UA017422, , одержувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Заявник, ОСОБА_3 , у судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву, в котрій просив розглянути заяву без участі заявника та його представника.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.

В провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, перебували матеріали кримінального провадження №0001226 від 25.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суд м.Дніпропетровська від 09.12.2022 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме, 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень. В випадку внесення підозрюваним ОСОБА_4 встановленої застави у розмірі 260 000 гривень, до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язано підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки на строк до двох місяців: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому знаходиться військова частина, в котрій проходив службу, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

09.12.2022 року заставодавцем ОСОБА_3 було сплачено вказаний в ухвалі слідчого судді Індустріального районного суд м.Дніпропетровська від 09.12.2022 року розмір застави на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, відкритий в Державній казначейській службі України за наступними реквізитами: ДКСУ м.Київ, МФО 820172, рахунок: UA017422, , одержувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та призначено йому покарання за ч.4 ст.408 КК України зі застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 роки; на підставі ст. 62 КК України замінено ОСОБА_4 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України у виді 2 роки позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Статтею 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним кодексом України.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належать здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, частиною 1 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватись вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Однією із загальних засад кримінального провадження є принцип диспозитивності.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001226 від 25.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, завершене та відносно ОСОБА_4 набрав законної сили вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 року, слідчий суддя на стадії судового провадження не наділений повноваженнями з розгляду клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави за ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 року.

За встановлених обставин, клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави за ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 182, 203 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення сплаченої застави за ОСОБА_4 , засудженого вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1