Справа № 471/216/22
Провадження № 1-кп/484/226/22
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу
04.11.2022 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ кримінальне провадження № 0000050 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження №0000050 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.119 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, а тому знаючи про міру покарання яка може бути застосована, обвинувачений з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватись від суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, ОСОБА_3 на утриманні неповнолітніх дітей немає, є приватним підприємцем, а тому ризик встановлений судом підчас застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився та продовжує існувати. Крім того, продовжений ухвалою суду 23.09.2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 спливає 22.11.2022 року.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_9 вказала, що тяжкість вчиненого ОСОБА_3 саме по собі не є підставою для тримання обвинуваченого під вартою, останній має стійкі соціальні зв`язки, а тому просила зміни запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Представник потерпілої ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання прокурора, так як потерпіла на сьогодні підтримує обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 115 ч.1 КК України і тому загроза тяжкості покарання може призвести до ухилення обвинуваченого від суду, а крім того іще не усі докази досліджені в судовому засіданні.

Інші представники потерпілої та потерпіла підтримали позицію ОСОБА_8 і просили задовольнити клопотання прокурора.

Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

На думку суду, підозра щодо обвинуваченого ОСОБА_3 є обґрунтованою зібраними у межах кримінального провадження доказами, що визначено на стадії досудового розслідування. Питання щодо обґрунтованості та доведеності обвинувачення суд зможе вирішити лише за результатами судового розгляду і не вправі оцінювати докази у справі на даній стадії розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Харченко проти України») питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні не тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років , що суд не може не враховувати.

На думку суду, зміна прокурором обвинувачення на ч.1 ст.119 КК України, відсутність у ОСОБА_3 неповнолітніх дітей, наявність статусу приватного підприємця не є тими обставинами які виключають існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та підтверджують можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду кримінального провадження.

Так згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа «Ілійков проти Болгарії») суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд вважає, що ризик, який послужив обранню такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зник та продовжує існувати на даний час, з урахуванням того, що через загрозу суворого покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може переховуватись від суду, скоїти нове кримінальне правопорушення, та зазначеному ризику неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин суд знаходить клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а відповідно приходить до висновку про необхідність продовження ОСОБА_3 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, при цьому суд не знаходить доцільним застосування на даній стадії розгляду кримінального провадження до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі і без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Також, суд знаходить, що тримання обвинуваченого під вартою не перешкоджає здійсненню ним захисту його прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 196, 197, 199, 331, 369-373, 395 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03.01.2023 р. включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань №14» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

СУДДЯ: ОСОБА_1