Справа №443/430/23
Провадження №1-кп/443/77/23
УХВАЛА

іменем України

20 квітня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707 від 05.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, стосовно

малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Гніздичів Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , на час вчинення суспільно небезпечного діяння учня 6 класу Гніздичівської ЗЗСО І-ІІІ ступенів,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування примусових

заходів виховного характеру малолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

практичного психолога ОСОБА_8 ,

представника Служби у справах дітей

виконавчого комітету Гніздичівської селищної

ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_9 ,

представника ювенальної поліції ОСОБА_10 ,

встановив:

Обставини вчинення суспільно небезпечного діяння.

Малолітній ОСОБА_3 04 грудня 2022 року близько 11 год. 00 хв, разом із іншою неповнолітньою особою перебуваючи на території біля монастиря св. Герарда, що за адресою: смт. Гніздичів, вул.Я.Мудрого, 4 Стрийського району, побачив у салоні припаркованого автомобіля марки «Peugeot Partner», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» A 10s, та за порадою згаданої неповнолітньої особи погодився вчинити крадіжку чужого майна.

Надалі, цього дня, перебуваючи за цією ж адресою, малолітній ОСОБА_3 , діючи за порадами, вказівками та під керівництвом зазначеної неповнолітньої особи, таємно, переконавшись що його дій ніхто не бачить, через незачинену задню праву дверку автомобіля, проник в салон транспортного засобу та в подальшому викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», моделі А 10s, вартістю 2 133 гривні 00 копійок, з захисним склом «Full Glue Samsung Al», вартістю 150 гривень 00 копійок, чохол «Gelios Leather Samsung», вартістю 200 гривень 00 копійок, карту пам`яті MikroSD 32 GB, вартістю 300 гривень 00 копійок, сім-картку мобільного оператора «Київстар», вартістю 100 гривень 00 копійок, на рахунку якої було 10 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 , після чого передав викрадене майно вказаній неповнолітній особі, яким остання розпорядились на власний розсуд. Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2 893 гривні.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за суспільно небезпечне діяння, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 частина 4 статті 185 КК України.

Правові позиції учасників кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 .

Малолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що у той день вони приїхали до церкви та з братом ОСОБА_12 проходили повз автомобіль марки «Пежо». Брат помітив у автомобілі мобільний телефон марки «Самсунг» і сказав йому взяти його, при цьому висловлюючи погрози. Він через задні дверки автомобіля, які не були зачинені, зайшов у салон автомобіля, дістав зазначений мобільний телефон і передав його братові. Останній зняв з телефону чохол і захисне скло, вийняв сім-карту і карту пам`яті. Через деякий час вони віддали телефон працівникам поліції. Негативно ставиться до свого вчинку і більше так вчиняти не буде. У школі вчиться добре, середній бал «10».

Захисник, законний представник, психолог підтримали клопотання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру. Крім цього, законний представник надав свою згоду на передачу малолітнього ОСОБА_3 під його нагляд.

Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області та представник ювенальної поліції клопотання підтримали.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Факт вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та винуватість ОСОБА_3 у його вчиненні повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_5 , за змістом яких він 04.12.2022 поїхав на службу Божу до церкви у смт. Гніздичеві на автомобілі батька марки «Пежо Партнер». Свій мобільний телефон марки «Самсунг Галаксі А10С» залишив у машині. Коли повернувся додому після служби виявив пропажу телефону, після чого повідомив у поліцію. Через деякий час йому зателефонували з поліції та повідомили про виявлення його мобільного телефону у дітей. ОСОБА_3 попросив у нього пробачення за вчинене і він його пробачив. Шкоду йому відшкодовано;

показаннями законного представника малолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 , за змістом яких 04.12.2022 зранку він поїхав разом з дітьми до церкви у смт.Гніздичів. Через деякий час після цього від працівників поліції йому стало відомо, що син ОСОБА_3 та ОСОБА_13 біля церкви з автомобіля вкрали мобільний телефон. Цю обставину при особистій бесіді діти підтвердили. Викрадений мобільний телефон повернули власнику. Провів з дітьми роз`яснювальну бесіду;

заявою ОСОБА_5 від 04.12.2022, якою він повідомив про вчинення крадіжки належного йому мобільного телефону «Самсунг Галаксі А10С» з автомобіля марки «Пежо»;

протоколом огляду місця події від 04.12.2022 та фототаблицею до цього протоколу, у якому зафіксовано місце події (господарство по вул. Шевченка,3 у с. Руда), зафіксовано наявність у цьому господарстві транспортного засобу марки «Пежо Партнер», його власника та інформації про мобільний телефон марки «Самсунг Галаксі А10С»;

протоколом огляду місця події від 04.12.2022, у якому зафіксовано місце події (монастир св. Герарда у смт. Гнідзичів по вул.Я.Мудрого,4), а саме: де саме знаходився транспортний засіб «Пежо Партнер», у салоні якого перебував мобільний телефон марки «Самсунг Галаксі А10С»;

заявою ОСОБА_6 від 05.12.2022 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «Самсунг Галаксі А10С»;

висновок експерта від 28.12.2022 (№СЕ-19/109-22/13682-ТВ), відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10S» станом на 04.12.2022 становила 2 133,00 грн;

висновок експерта від 03.03.2023 (№СЕ-19/114-23/3967-Д), згідно з яким слід пальця руки (вказівного пальця правої руки) залишений ОСОБА_5 ;

протоколами проведення слідчого експерименту від 28.02.2023 за участю потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , у яких зафіксовано пояснення цих осіб щодо обставин вчинення та виявлення суспільно небезпечного діяння.

З метою оцінки вказаних вище доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку (постановленні ухвали), судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали (процесуальні докази):

постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 05.12.2022, якою визначена група прокурорів у кримінальному провадженні (внесеного до ЄРДР за №0000707 від 05.12.2022);

наказ про спеціалізацію слідчих ГУНП у Львівській області по розслідуванню кримінальних проваджень щодо неповнолітніх від 28.11.2022 №3366, яким визначено слідчих, повноважних проводити досудове розслідування у кримінальних провадженнях стосовно неповнолітніх;

заява ОСОБА_15 від 04.12.2022, якою останній дозволив провести огляд господарства по АДРЕСА_2 ;

протоколи огляду предмету від 05.12.2022, 06.02.2023 та фототаблиця до протоколи огляду предмету від 05.12.2022, яким зафіксовано проведення огляду мобільного телефону марки «Самсунг Галаксі А10С» та одноко компакт-диску DVD+R;

постанови про визнання речових доказів та долучення до матеріалів провадження від 05.12.2022, 06.02.2023 якими визнано речовими доказами мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S», чохол коричневого кольору та компакт-диск DVD+R (4,7gb);

ухвала слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2022, якою накладено арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10S» та чохол коричневого кольору;

постанови про відібрання біологічних взірців особи від 05.12.2022, 28.02.2023 та протоколи відібрання зразків для експертного дослідження від 05.12.2022, 28.02.2023, якими постановлено та проведено відібрання у ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 відбитків пальців;

постанова про проведення судової товарознавчої експертизи від 09.12.2022, якою постановлено провести відповідну експертизу у кримінальному провадженні;

постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 03.01.2023, згідно з якою змінено групу прокурорів у кримінальному провадженні (внесеного до ЄРДР за №0000707 від 05.12.2022);

постанови про залучення законного представника неповнолітнього від 11.01.2023, якою залучено ОСОБА_6 законним представником неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ;

постанова про призначення дактилоскопічної експертизи від 28.02.2023, якою постановлено провести відповідну експертизу у кримінальному провадженні;

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000707 від 05.12.2022) підтверджує законність вчинених уповноваженою особою (слідчим) процесуальних дій відповідно до вимог КПК України у межах цього кримінального провадження після внесення відповідних відомостей про вчинення кримінального правопорушення до реєстру.

Відповідність безпосередньо досліджених судом доказів критеріям належності та допустимості.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і у своїй сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію суспільно небезпечного діяння, особу, яка його вчинила та інші обставини, визначені КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому статтею 93 КПК України, жодних обставин, передбачених статтею 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Процесуальні докази, наведені в ухвалі, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнав належними та допустимими, зібрані у встановленому законом порядку та жодного сумніву у своїй законності та достовірності не викликають.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Суд зауважує, що зазначене суспільно небезпечне діяння ОСОБА_3 вчинене у віці 11 років. Зважаючи на положеннями частини 2 статті 22 КК України, за змістом яких кримінальній відповідальності за вчинення крадіжки (стаття 185 КК України) підлягають особи, які вчинили це кримінальне правопорушення у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, суд констатує, що ОСОБА_3 вчинив вказане суспільно небезпечне діяння у віці, з якого не може наставати кримінальна відповідальність.

Відповідно до вимог статті 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з приписами частини 2 статті 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

За змістом положень пункту 3 частини 2 статті 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, зокрема: передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Відповідно до приписів другого речення частини 3 статті 105 КК України тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Зазначена тривалість (строк) застосованого судом до неповнолітнього заходу виховного характеру встановлюється з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, але у будь-якому випадку повинна бути ефективною.

Суд також бере до увагу роз`яснення, викладені у пунктах 2, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру». Так, примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України (пункт 2). Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги доведеність того, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, воно вчинено малолітнім ОСОБА_3 у віці, з якого не може наставати кримінальна відповідальність, зважаючи на особу малолітнього, згоду батька на передачу йому малолітнього ОСОБА_3 під нагляд та наявність обґрунтованих підстав вважати, що він зможе позитивно вплинути на нього, а також з огляду на вимоги статей 97, 105 КК України і статей 498, 500 КПК України, суд доходить висновку, що стосовно малолітнього ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на день постановлення ухвали не обирався.

Керуючись статтями 500, 501, 372 КПК України, статтями 97, 105 КК України, суд,

постановив:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Застосувати стосовно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши строк нагляду 1 (один) рік.

Речові докази, а саме:

телефон марки «Samsung Galaxy A10S» та чохол коричневого кольору повернути потерпілому ОСОБА_5

компакт-диск DVD+R (4,7gb) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2022 (справа №456/4288/22 провадження №1-кс/456/1064/2022) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Ухвала суду про застосування примусових заходів виховного характеру може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Жидачівський районний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_1