ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт, складений 26.11.2022 року прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001883 від 02.11.2022 року щодо

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білогородка, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, працюючої у пекарні «Чудо пекар», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку травня 2022 року, в невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_4 , маючи на меті отримання подальшого допуску до роботи в пекарні «Чудо пекар», на посаді пекаря, однак не бажаючи проходити обов`язковий медичний огляд у медичній установі, який визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, всупереч положень ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000, вирішила замовити і використати завідомо підроблений документ, а саме: особисту медичну книжку.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на пособництво в підроблені офіційного документу, та подальше його використання, ОСОБА_4 , на початку травня 2022 року, у невстановлений день та час, перебуваючи за адресою місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , за допомогою мережі Інтернет, замовила в невстановленої досудовим розслідуванням особи завідому підроблену медичну книжку, із відмітками про проходженнямедичного огляду, шляхом внесення до неї завідомо неправдивих відомостей щодо проходження нею обов`язкового медичного огляду, після чого сприяла невстановленій особі, у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом надання анкетних даних (прізвища, імені та по-батькові), особистої фотокартки розмірами 3x4, та грошової винагороди в сумі 450 гривень.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала ОСОБА_4 , завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації №1-ОМК, 2 серії НОМЕР_1, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводиться медичний огляд, та який надає право допускудо роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення, і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості, щодо проходження медичного огляду в КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва» особою на ім`я « ОСОБА_4 », з відповідним відтиском печатки, записаними анкетними даними (прізвищем, іменем та по-батькові), та вклеєною особистою фотокарткою ОСОБА_4 , чим порушила встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений Порядком проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. №559, Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000.

Згідно відповіді КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва від 04.11.2022№01/04-вих.211 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 профілактичний медичний огляд для оформлення особистої медичної книжки в КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва в 2022 році не проходила, в журналах реєстрації не записана, особиста медична книжка 2 серії НОМЕР_1 їй не видавалась.

При цьому, відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року, обов`язкові попередні (до прийняття на роботу) та періодичні профілактичні медичні огляди працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, проводяться за рахунок роботодавців у порядку, встановленому законодавством. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядок проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 15.11.2022 вих-04-2/6923 Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 р. № 559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок».

В пункті 5 Переліку «Підприємства громадського харчування» вказано розділ «Кондитери», споріднені професії, які входять до категорії «Кондитери» є: кухар, пекар, виробник харчових напівфабрикатів, технолог.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка працює на посаді пекаря в «Чудо пекар» за адресою:м. Київ,проспект Повітрофлотський, 52 згідно Переліку підлягає обов`язковому профілактичному медичному огляду та повинна мати особисту медичну книжку.

Особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

Форма первинної облікової документації №1-ОМК затверджена Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації №1-ОМК «Особиста медична книжка», затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України з № 150 від 21.02.2013. Відповідно до вимог Інструкції, форма № 1 -ОМК видається особі у разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності; форма №1-ОМК заповнюється посадовою особою медичної комісії закладу охорони здоров`я; на титульній сторінці форми №1-ОМК зазначаються прізвище, ім`я та по батькові оглянутої особи; у пункті 1 зазначається повне найменування суб`єкта господарювання, де працює оглянута особа; у пункті 2 вписуються назва професії та характер виконуваних робіт відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559 «Про затвердження переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок»; у пункті З приставляються число, місяць, рік наступного медичного огляду; у пункті 4 зазначається повне найменування закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд; у пункті 5 проставляються число, місяць, рік проведення медичного огляду; форма №1-ОМК підписується керівником та засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я.

Отже, особиста медична книжка форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150 від 21.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за №0662/23194 є офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров' я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

В подальшому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно в вересні 2022 року, але не пізніше 30.09.2022 року перебуваючи в приміщенні пекарні «Чудо пекар», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 52, ФОП « ОСОБА_5 », під час перебування на своєму робочому місці на посаді пекаря, пред`явила адміністрації вказаного закладу особисту медичну картку - за формою № 140-5/о та бланк форми первинної документації № 1 - ОМК «Особиста медична книжка» 2 серії НОМЕР_1 . Під час перевірки останніх документів, було виявлено ознаки підробки, а саме порушення норм оформлення даного бланку відповідно до наказу МОЗ України № 407 від 09.03.2021 року «Про затвердження форм первинної обліковоїдокументації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я».

Згідно відповіді «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району м. Києва від 04.11.2022 №01/04-вих.211 ОСОБА_4 ,профілактичний медичний огляд для оформлення особистої медичної книжки в КНІ « Консультативно-діагностичний центр » Шевченківського району м. Києва в 2022 році не проходила, в журналах реєстрації не записана, особиста медична книжка 2 серії НОМЕР_1 їй не видавалась.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Так, згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_4 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, убачається, що ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, та згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення, що викладені вище. Ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також обвинувачена просить призначити їй покарання у вигляді штрафу. Вказана заява написана обвинуваченою у присутності захисника ОСОБА_6 .

Як наслідок, обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає таку кваліфікацію дій обвинуваченої дійсною та вірною.

Так, як відповідно до примітки ст. 358 КК під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Особиста медична книжка форми № 1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 від 21.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23194 є офіційним документом, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме: закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб.

За змістом ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 27 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Кваліфікувати дії особи як пособництво у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб можна тоді, коли особа порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення двома або більшою кількістю співвиконавців, які до початку злочину домовилися про його вчинення.

Суд переконався, що обвинувачена беззаперечно визнала свою вину в повному обсязі і погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та не заперечує їх.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує наступні обставини.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також, судом враховано те, що обвинувачена вчинила кримінальні проступки, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень не належить до злочинів, та свідчить про незначну суспільну небезпеку вчиненого нею діяння; працює, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, шкоди правопорушенням не завдано.

Проте, суд також враховує й те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальні проступки у сфері діяльності, що пов`язана з обслуговуванням населення, щодо не проходження нею огляду, у встановленому законом порядку, що може, в тому числі, призвести до поширення інфекційних хвороб, що, в умовах воєнного стану та тяжких умов, в яких опинилося населення, є безвідповідальним та неприпустимим.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити їй покарання у виді штрафу, у мінімальних межах санкції статей, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченою кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме її виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння.

На думку суду, покарання у виді штрафу, у даному випадку, є доречним та забезпечить виправлення засудженої, яка має усвідомити свою протиправну поведінку.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Положення ч. 1 ст. 70 К К передбачають, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої, немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що, відповідно до ст. 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних проступків, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді штрафу розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень.

Речові докази по справі: особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_4 (а.п. 38-39) - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1 .