Справа № 199/9774/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 30.05.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, працюючого водієм, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважала, що кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає призначенню до судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів у закритому судовому засіданні, оскільки здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом.

Обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, який слід здійснювали в закритому судовому засіданні.

Вислухавши думку учасників підготовчого засідання та дослідивши обвинувальний акт з додатками, колегія суддів встановила наступне.

Кримінальне провадження підсудне Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Порушень вимог закону, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначено до судового розгляду, судом не встановлено.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої, частиною другою ст.284 КПК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, вислухавши думку учасників судового розгляду, колегія суддів суд вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів відповідно до вимог ч.10 ст. 615 КПК України.

Також, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст. 27 КПК суд вважає доцільним здійснювати судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування інших речей і документів, не надходило.

При цьому, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на досудовому розслідуванні був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 15.01.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тим, що інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. Так, наявність ризику переховування від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому може бути призначено в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, може виїхати до тимчасово-окупованої території та переховуватись там. Також, обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати позапроцесуальним шляхом на свідків, експертів та на інших осіб у кримінальному провадженні, знищити, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується фактом того, що ОСОБА_7 через незалежні від нього обставин не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, а тому може продовжувати вчиняти дії, спрямовані на державну зраду. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є доцільним та можливим, враховуючи обставини злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 . Крім того, відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України обвинуваченому доцільно не визначати розмір застави у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першоюцієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Єропейський суд з прав людини вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 111 КК, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 є уродженцем м. Дніпропетровська, одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, працював водієм, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, характер та обставини його вчинення свідчать про те, що обвинувачений, усвідомлюючи можливість отримання покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк чи довічного позбавлення волі з конфіскацією майна може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому, суд враховує, що на теперішній час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) обвинуваченого настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику. Також, перебуваючи на волі існує ризик, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів, які ще не допитані судом, з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі, знищити, спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про ризики, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, суд приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, зважаючи на обставини його вчинення, інкриміновані ОСОБА_7 .

Судом не встановлено жодної обставини на підтвердження зменшення ризиків, встановлених при обранні запобіжного у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, та інших обставин, які б які б переважали суспільного запиту, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконанні процесуальних рішень у справі.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, які йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, під час воєнного стану суд відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.177, 181, 183, 194, 314-316, 331, 372, 376, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 30.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, до судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів у закритому судовому засіданні на 10:00 годину 13.01.2023 року в приміщенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9.

Визначити резервні дату та час судового розгляду 23.01.2023 року об 11.30 годині.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.03.2023 року включно без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

________________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3