печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7789/22-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2022 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_2, при секретарі ОСОБА_3, розглянувши у засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову слідчого від 24.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000863 від 15.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 24.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000863 від 15.02.2020 року.

В засідання особа, яка звернулася зі скаргою та слідчий про дату, час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином в установленому законом порядку, проте, в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, Главою 26 КПК України передбачена можливість особи оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до слідчого судді.

Відповідно до вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно положень ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається із матеріалів скарги, особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_1 оскаржує постанову слідчого від 24.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000863 від 15.02.2020 року.

З урахуванням правил ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Так, до матеріалів скарги долучено копію конверту, із зазначенням: даних відправника «Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та даних отримувача « ОСОБА_1 » та відбитку поштового штемпеля датованого 03.02.2022 року, однак лист слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 яким скеровано постанову про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим датований 24.12.2021 року.

Проте ОСОБА_1 не долучив матеріалів на підтвердження фактичної дати отримання оскаржуваної постанови, що позбавляє можливості перевірки слідчим суддею дотримання скаржником процесуального строку звернення зі скаргою.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений процесуальний строк може бути поновлений слідчим суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

Поновлення процесуального строку передбачає встановлення учасникам кримінального провадження ухвалою слідчого судді додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин. Особою, яка порушує питання поновлення пропущеного строку, має бути доведено, що передбачений нормами КПК України строк не використаний за призначенням та доведено поважність такого пропуску.

Разом з тим, клопотань про поновлення пропущеного строку для подання скарги скаржником не заявлено.

У п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено, що скарга, подана після закінчення строку, повертається особі, яка її подала, якщо, зокрема, особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до висновку, що скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого від 24.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000863 від 15.02.2020 року, слід повернути особі, яка її подала.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє особу на звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст. 303-304 КПК України, із відповідною скаргою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого від 24.12.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000863 від 15.02.2020 року, - повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_2