Справа № 530/236/23
Провадження № 1-кп/535/258/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 17.02.2023 року за №0000041 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, відповідно до ст.89 КК раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 на початку березня 2021 року (більш точного часу в ході дізнання встановити не виявилося можливим), якому було необхідне посвідчення водія, усвідомлюючи, що для його отримання необхідно проходити навчання у встановленому законом порядку та складати іспит у сервісному центрі МВС України, виник протиправний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія, з метою його подальшого використання.

Після чого, реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_4 через всесвітню мережу «Інтернет» знайшов оголошення з наданням послуг по виготовленню та продажу посвідчення водія.

Переслідуючи свій умисел, ОСОБА_4 шляхом здійснення листування та телефонних розмов з невстановленою дізнанням особою, замовив собі посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 з відкритими категоріями «А, А1, В, В1», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні дані, а саме свої персональні дані, особистий підпис та фотознімок для внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим здійснив сприяння (пособництво) вчиненню кримінального проступку.

Після цього, невстановлена під час дізнання особа, у невстановленому місці та у невстановлений час, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30 червня 2021 року на ім`я ОСОБА_4 , яке згідно з висновком судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/3221-ДД від 21.02.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, після чого надіслала ОСОБА_4 на відділення нової пошти, яке розташоване в смт Котельва, Полтавського району, Полтавської області, яке ОСОБА_4 особисто забрав.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 17.02.2023 будучи учасником дорожнього руху в якості водія легкового автомобіля марки «ВА3-21043» д.н.з.: НОМЕР_3 , та рухаючись по вул. Івана Петровського в м. Зіньків, Полтавського району, Полтавської області, навпроти будинку під №32 був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області за вчинення адміністративного правопорушення, в цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_4 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке відповідно до висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-23/3221-ДД від 21.02.2023 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, надав завідомо підроблене посвідчення водія на своє ім`я працівникам поліції, тим самим використавши його.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у співучасті, шляхом пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається визначеною державною установою та надає відповідні права особі, яка його використовує, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України; та які виразилися у використанні завідомо підробленого документу ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України.

Під час досудового розслідування 09.03.2023 року між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн; за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до кримінальних проступків, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

По справі цивільний позов не заявлено. По справі є процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у сумі 1321,46 грн, які слід стягти з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 09.03.2023 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.02.2023 року за №0000041 про визнання винуватості, укладену між прокурором Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання:

ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот грн 00 коп.).

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.03.2023.

Речові докази у справі - посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з відкритими категоріями «А, А1, В, В1», яке зберігається у матеріалах кримінального провадження - зберігати у матеріалах кримінального провадження, внесеному до ЄРДР 17.02.2023 року за №0000041; автомобіль марки ВАЗ 21043, 1988 року випуску, червоного кольору, який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_6 , та яким фактично володіє та користується ОСОБА_4 , який переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому - вважати повернутим ОСОБА_4 .

Стягти з ОСОБА_4 1321,46 грн (одна тисяча триста двадцять одна грн 46 коп.) у рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1