Справа № 296/9100/22
УХВАЛА

Іменем України

21 грудня 2022 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 у вимогах даного клопотання просить:

- скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2022 року, а саме на автомобіль КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 ;

- зобов`язати слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000247, повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 .

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, адвокат вказує, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2022 року було накладено арешт на автомобіль марки КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користуватися та розпоряджатися цим майном.

ОСОБА_5 , не є підозрюваною у кримінальному провадженні. У зв`язку з тим, що усі необхідні слідчі дії та експертизи по кримінальному провадженню вже проведені необхідності в арешті автомобіля немає. Також, оскільки строк арешту автомобіля становить більше ніж чотири місяці, остання позбавлена можливості користуватися автомобілем, що завдає значних незручностей та негативно відображається на повсякденному житті.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в частині повернення транспортного засобу.

Слідча в судовому засіданні не заперечувала щодо часткового задоволення клопотання, у вигляді користування автомобілем, однак заперечила щодо скасування арешту в частині заборони відчуження у зв`язку із необхідністю проведення експертизи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2022 р. було накладено арешт на автомобіль марки КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 10.06.1960 ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користуватися та розпоряджатися цим майном.

Арешт на автомобіль накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що слідча в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 в частині повернення транспортного засобу для користування. В решті клопотання заперечила, оскільки досудове розслідування триває та автомобіль є предметом експертного дослідження.

Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту тимчасово вилученого майна є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 , який дії в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт накладений ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.08.2022 року на автомобіль марки КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 , в частині користування транспортним засобом.

Зобов`язати слідчого, в кримінальному провадженні № 0000247, повернути ОСОБА_5 10.06.1960 ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортний засіб КІА SPORTAGE чорного кольору, 2016 року випуску, індикаційний номер транспортного засобу: НОМЕР_1 , д.р.з. НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1