Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/181/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 08.05.2023 року без визначення застави

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалу суду є незаконноюта не обґрунтованою. У клопотанні прокурора відсутні ризики та підстави для обрання найбільш суворого запобіжного заходу. Крім того, позиція суду щодо тяжкості кримінального правопорушення, як на підставу обрання найбільш суворого запобіжного заходу взагалі не заслуговує на увагу і не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Вважає, що слідчим суддею було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою при недоведеності слідчим та прокурором необхідних обставин, а саме наявності відповідних ризиків; неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2023 близько 22 години 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїми знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в приміщенні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 в приміщенні однієї із кімнат квартири наніс кулаками рук декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_8 . Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись на дитячому майданчику навпроти свого будинку, ОСОБА_6 наніс ще кулаками рук декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_6 маючи при собі ножа та тримаючи його у правій руці, умисно наніс один удар в область грудної клітини, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень через деякий час наступила смерть ОСОБА_8 .

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто нанесення тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про що 09.02.2023 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровограда від 03.04.2023 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000060 в межах строку досудового розслідування, по 08.05.2023 включно, без визначення застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, тяжким, посягає на недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі наслідки, смерть потерпілого. Крім того, ОСОБА_6 не має постійних офіційних джерел доходу, не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки через тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він підозрюється, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення його провини останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваного впливати на свідків, які не допитувалися судом. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою та свідчать про те, що належна поведінка підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду справи не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Прокурор та захисник, подали клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника без їх участі, клопотання підозрюваний про участь під час розгляду апеляційної скарги не заявляв, а тому апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділом поліції №1 (м. Долинська) Кропивницького РУП ГУНПв Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 09.02.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

09.02.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

03.04.2023 слідчим суддею Маловисківського районного суду Кіровоградської області, ОСОБА_9 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 08.05.2023.

30.03.2023 керівником Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області продовжено строк досудового розслідування по кримінальному провадженню до 09 травня 2023.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки експертною установою - КЗ «Кіровоградським обласним бюро судово-медичних експертиз» та Вінницьким НДЕКЦ МВС України, не виконані всі судово-медичні експертизи, результати яких мають доказове значення. Після надходження відповідних висновків потрібен певний час для їх аналізу, зміни підозри, виконати вимоги ст. 290 КПК України та складання обвинувального акту.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_9 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована;незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, необхідністю виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою не взяв до уваги ряд факторів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з рішень слідчого судді вбачається, що він враховував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, дослідивши клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відпала, не встановлено, підстав змінювати запобіжний захід останньому не вбачається, заявлені під час обрання та продовження запобіжного заходи ризики продовжують існувати. Обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, не встановлено.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, особисте зобов`язання чи порука, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Крім того, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , мала місце за адресою проживання останнього, де проживає і свідок ОСОБА_10 , а спільне місце проживання зі свідком та нездатність вирішувати конфлікти мирним шляхом, можуть стати передумовами для незаконного впливу на неї з метою перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину, вчинення нового злочину.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на рішення Європейського Суду з прав людини не можуть свідчити про обов`язкове звільнення підозрюваного з-під варти та застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Наведені вище обставини, які мають значення для вирішення питання про забіжний захід, свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення та доцільність в даному випадку такого втручання держави та обмеження прав підозрюваного шляхом продовження строку тримання його під вартою в межах досудового розслідування.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: