СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1179/23
ун. № 759/3479/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника - ОСОБА_3 , затриманого - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , розглянувши матеріали скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо незаконного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в якій він вказав, що 22 лютого 2023 року о 16 год. 00 хв. в м. Києві ОСОБА_4 було затримано слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України. Незаконність дій працівників правоохоронних органів, на думку захисника, полягає у тому, що затримання у порядку ст. 208 КПК України є незаконним; підстава затримання не наведена у протоколі; не перевірялась обґрунтованість підозри; підстава затримання, а саме затримано в момент вчинення злочину не відповідає дійсності; не роз`яснено підстави для затримання. Вказує, що було порушено норми ст. 208, 210, 212, 213 КПК України, оскільки затримання суперечить ст. 208 КПК України та протокол складено всупереч вимог КПК України. Також адвокат зазначив, що ОСОБА_4 був затриманий 22.02.2023 року о 16 год. 00 хв., однак всупереч вимог ст. 278 КПК України, ОСОБА_7 станом на 11 год. 30 хв. 24.02.2023 року не було повідомлено про підозру протягом 24 годин з моменту його затримання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 скаргу підтримав, наголосив на тому, що повідомлення про підозру має бути вручене особі протягом двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, а станом на 11год. 30 хв. 24.02.2023 року даних дій щодо затриманого ОСОБА_4 не здійснено. Наголосив на тому, що суди у м. Києві та прокуратура працюють, тому усі процесуальні дії мають відбуватись у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що після проведення невідкладного обшуку, який на момент проведення судового засідання було легалізовано, 22.02.2023 року було затримано ОСОБА_4 . Вказав, що у протоколі затримання зазначено як підстави затримання, так і міститься підпис ОСОБА_4 про те, що права і обов`язки йому роз`яснено. Послався на військовий стан та перенавантаження експертних установ дослідженням об`єктів пов`язаних із боєприпасами, вибухівкою та зброєю, на підставі чого не вдалося вчасно протягом двадцяти чотирьох годин провести експертизу для підтвердження факту зберігання затриманим вибухових снарядів, патронів тощо. Зазначив, що також необхідно було легалізувати проведений обшук для наявності об`єктивних підстав для повідомлення особі про підозру. Крім того, наголосив на тому, що відбулось більш тривале затримання, яке передбачено ст. 615 КПК України.

У судовому засіданні затриманий ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника ОСОБА_3 .

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали поданої скарги, матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 29 Конституції України кожній людині гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Відповідно до пп. «с» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і, зокрема, в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя, згідно зіст. 3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ст. ст. 42, 208 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Як вбачається із встановлених під час розгляду клопотання обставин справи, ОСОБА_4 було затримано 22.02.2023 року о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вулиця Я.Качури, 2, м. Київ на підставі статті 208 КПК України.

Положеннями ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією забезпечення права на свободу, гарантованого статтею 29 Конституції України та статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відсутність протоколу затримання або неточні відомості, внесені у такий протокол, є порушенням права на свободу, оскільки своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією від порушення інших прав особи.

Дослідивши у судовому засіданні протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.02.2023 року, суд встановив його відповідність положенням ч.5 ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або незвільнена з-під варти після внесення заставив установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Наведені вище положення статті 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовується саме в таких випадках.

Стаття 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

За вимогами ч. 5 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

При цьому положення ст. 206 КПК України не передбачають розгляду питань законності затримання особи, а передбачають розгляд питання незаконності утримання без наявності відповідного судового рішення.

Відповідно до ст. 211 КПК України строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу. Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Як вбачається із матеріалів справи станом на час розгляду скарги повідомлення про підозру ОСОБА_4 не вручено.

Суд звертає увагу на Розділ ІХ-1 КПК України - особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану.

Статтею 615 КПК України передбачено Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу. Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури під час дії воєнного стану не може перевищувати двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 615 КПК України у разі наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють вручення затриманій особі письмового повідомлення про підозру у строки, встановлені статтею 278 цього Кодексу, якщо такі процесуальні дії здійснюються в умовах воєнного стану, строк для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі може бути продовжено до сорока восьми годин. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру упродовж сорока восьми годин з моменту її затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження за № 0001012 від 22.02.2023 року.

22.02.2023 року ОСОБА_4 затриманий о 16 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вулиця Я.Качури, 2, м. Київ на підставі статті 208 КПК України.

Вказані у судовому засідання прокурором обставини у розумінні суду є достатніми для доведення того, що існували об`єктивні обставини, які унеможливили вручення ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру впродовж двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання.

Крім того, суд враховує, що такі процесуальні дії здійснюються в умовах воєнного стану, а на момент розгляду скарги, передбачені ч.7 ст. 278 КПК України сорок вісім годин для вручення письмового повідомлення про підозру затриманій особі ще не сплинули, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 26, 206-213, 303, 309, 372, 376, 615 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо незаконного затримання ОСОБА_4 в порядку ст.206 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали виготовлено 27.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1