Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2165/22
Провадження №: 1-і/332/40/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню заобвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки на сьогоднійшній день не перестали існувати ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували та вважали за можливе обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді поручительства.

Дослідивши надані матеріали та вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність обставни, передбачених ст.178 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2022 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.
Згідно вказаної ухвали та матеріалів справи, строк тримання під вартою ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обирався 29.06.2022, продовжувався 19.08.2022.
Обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою під час судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК України.
При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У п.п. 61, 62 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 у справі «Смирнов проти Росії» наголошено, що наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не змінились з часу первісного обрання даного запобіжного заходу слідчим суддею, особу ОСОБА_5 , тяжкість інкримінованого злочину та покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим; небезпеку його переховування від правосуддя, можливості впливу з боку обвинуваченого на потерпілого та свідків, які безпосередньо ще не допитувались в суді.
Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпечність злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , на думку суду дають підстави для висновку, що існують з боку обвинуваченого ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що на цей час відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно суд не вбачає наразі можливості зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , в т.ч. на поручительство.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини, суд не визначив розмір застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172-178, 183-184, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Запорізькому СІЗО відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 15 січня 2023 року включно.
Копію ухвали направити до Запорізького СІЗО.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1