Справа №463/8338/22
Провадження №1-кс/463/6348/22
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу

25 листопада 2022 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального провадження за №0000001 від 02.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Старший слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Подане клопотання мотивує тим, що у першому слідчому відділі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження за №0000001 від 02.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 1 січня 2017 року, близько о 16 годині 00 хвилин, інспектор прикордонної служби 1 категорії 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» І категорії (тип Б) ОСОБА_6 , керуючи транспортним засобом легковим автомобілем «БМВ-320і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто будучи водієм такого, перевозивши в салоні вказаного автомобіля пасажира ОСОБА_7 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння рухався автодорогою Львів Рава-Руська 54 км + 900 м. в напрямку до міста Львова, із приблизною швидкість 150 км./год., діючи необережно, із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення порушив вимоги пункту 12.1., 12.3., 12.6 підпункту - ґ), 14.6. підпунктів - а) та б) та пункту 13.1 ПДР, які виразились в тому, що він ( ОСОБА_6 ), будучи неуважним до дорожньої обстановки, перевищив допустиму на вказаній ділянці дороги швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції до попутного транспортного засобу, що рухався попереду нього - автомобіля «Сеат» марки «Толедо» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , та здійснив зіткнення передньою частиною керованого автомобіля «БМВ-320і» реєстраційний номер НОМЕР_1 із задньою частиною автомобіля «Сеат» марки «Толедо» реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми грудної клітки та живота у вигляді множинних переломів ребер, забою легень, заднього середостіння, множинних розривів печінки, селезінки, що супроводжувалось масивним знекровленням організму та призвели до настання смерті та внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови із забоєм головного мозку важкого ступеня, переломами кісток черепа та травмами тулуба, із забоєм легень, пошкодженням лівої легені та діафрагми, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286 КК України, складено 09.09.2022 та у порядку передбачному ч.1 ст. 278 КПК України надіслано ОСОБА_6 .

У разі неможливості вручити особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи, а саме ст.ст.135, 136 КПК України, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, або адміністрації за місцем її роботи.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення його такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання та пояснив, що на його думку необхідність обрання підозрюваному, ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. ОСОБА_6 є не одружений та на утриманні у нього не перебувають жодні особи.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, оголошений у державний та міжнародний розшук, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, оскільки останній не одружений та дітей на утримані не має, зареєстроване місце його проживання знаходиться у АДРЕСА_1 , тобто в Центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб. ОСОБА_6 перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на експертів, свідків та потерпілих шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства та зброї, з метою зміни або відмови їх від показів, а також з використанням своїх знайомств у правоохоронних органах, а тому, приходжу до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що підозрюваний може знаходиться за межами України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.09.2022 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , а досудове розслідування зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КК України.

06.10.2022 відділом внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_3 прикордонному загону ГВВБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДПС України заведено оперативно-розшукову справу №16/8-22 від 06.10.2022.

23.11.2022 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 його точне місце перебування з об`єктивних причин не було встановлено, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 01.01.2017 та схемою до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.01.2017; висновком експерат №3/2017 від 02.01.2017; висновком експерат №60 від 16.01.2017; висновком експерат №2333 від 29.06.2017; висновком експерат №2334 від 19.10.2017; висновком експерат №2493 від 11.08.2017; висновком експерат №2332 від 09.08.2017; висновком експерат №4319 від 26.01.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.12.2017;протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 18.12.2017; іншими матеріалами кримінального провадження №0000001 від 02.01.2017 та речовими доказами.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, тож тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. ОСОБА_6 є не одружений та на утриманні у нього не перебувають жодні особи.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний та міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання - задовольнити.

В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати підозрюваномуОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Черневе Мостиського району Львівської області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянина України, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - запобіжний захід у виді тримання під вартою, безстроково та без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1