Справа № 545/1217/23
Провадження № 1-в/545/287/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві клопотання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дуніне Близнюківського району Харківської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, раніше неодноразово судимого:

1)25.07.2013 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;

2) 16.09.2013 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.163-1, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;

3) 28.03.2014 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.263, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 09.07.2018 із Темнівської ВК №100 за відбуттям строку покарання;

4) 07.10.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.297 КК України до 4 років обмеження волі.

Засудженого вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71, ст.72 КК України до 4 років 3 місяців обмеження волі, -

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» звернулась до суду із клопотанням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд подання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2020 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 4 років 3 місяців обмеження волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення меш суворого покарання призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2019, більш суворим, за ст. 395 КК України призначити покарання у виді 2 місяців арешту; на підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання та остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців обмеження волі. Згідно з розпорядженням суду вирок набрав законної сили 17.09.2020. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання 23.06.2020.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду із поданням ОСОБА_4 відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав 5 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; мав одне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 на теперішній час характеризується позитивно, не працевлаштований у зв`язку з відсутністю в установі відповідних робочих місць, а також у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану не має можливості виїзду на контрагентські об`єкти за межі установи. До виконання робіт з благоустрою державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» та дільниці для засуджених до обмеження волі відноситься з розумною ініціативою, поставлені завдання виконує якісно та у строк. Згідно вироку має позов на суму 22 310 грн. та судові витрати на суму 300 грн. виконавчі листи до установи не надходили. Адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженої є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у характеристиці від 22.03.2023 зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання державної установи «Крюковська виправна колонія (№29)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 1 рік 04 місяці 30 днів від відбування покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 18.08.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1