ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3501/22 Справа № 629/345/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК, за клопотанням сторони захисту, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК).

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті, та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурор не погоджується з доводами місцевого суду про порушення вимог ч.3 ст.291 КПК через те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019, матеріали з якого виділені відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК, не містять оригіналу підпису слідчого, яким відповідно було складено даний обвинувальний акт, та не містяться оригіналу підпису прокурора, який затвердив цей обвинувальний акт. У свою чергу апелянт вказує, що в обвинувальному акті зазначені усі відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК, а саме найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, а також прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого і прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, дата та місце складання обвинувального акту. Тому вважає, що наведені в ухвалі суду недоліки не відповідають чинному законодавству.
Також прокурор посилається на те, що судом не враховано, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК, виділений в ксерокопіях Лозівським міськрайонним судом Харківської області, у зв`язку з чим і не містить оригінальних підписів слідчого та прокурора, а тому не може ставитися під сумнів достовірність копій обвинувального акту та інших матеріалів, виділених стосовно ОСОБА_7 і не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Поміж іншого прокурор також не погоджується з доводами суду першої інстанції щодо порушення порядку для автоматизованого розподілу під час передачі справи з Лозівського міськрайонного суду Харківської області до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.
З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторона захисту не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак її неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.
В обґрунтування свого рішення про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК вимогам ч.3 ст.291 КПК та необхідність його повернення прокурору, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233, матеріали з якого виділені відносно ОСОБА_7 , за ч.2 ст.307 КК, не містять оригіналу підпису слідчого, яким відповідно було складено зазначений обвинувальний акт, та не містить оригіналу підпису прокурора, який відповідно затвердив зазначений обвинувальний акт. Незважаючи на зазначені недоліки, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233, матеріали з якого виділені відносно ОСОБА_7 , за ч.2 ст.307 КК, є лише ксерокопією оригіналу обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019, що суперечить положенням КПК України та ч.3 ст. 291 КПК.
Окрім цього, як зазначив суд, обвинувальний акт із додатками, матеріалами підготовчого та судового розгляду кримінального провадження Лозівським міськрайонним судом Харківської області було передано для автоматизованого розподілу до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (відбувся 16.06.2022 року) без відповідного оформлення згідно положення КПК України, оскільки обвинувальний акт та усі додані до нього матеріали кримінального провадження є лише ксерокопіями, не завіреними належним чином та не є оригіналами Акт від 16.06.2022 року (т.4 а.п.3).
З такими висновками погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 квітня 2022 року № 16/0/9-22 територіальну підсудність Лозівського міськрайонного суду Харківської області передано Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 16.06.2022 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК.
В цей же день, помічником судді було складено акт від 16.06.2022, в якому зазначено, що згідно протоколу авторозподілу судді ОСОБА_1 була розподілена дана справа з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, яка надійшла з Лозівським міськрайонним судом Харківської області до канцелярії Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська без неналежного її оформлення (том №4 а.с.3).
Окрім того, як убачається з матеріалів провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК та реєстр матеріалів досудового розслідування (том №1 а.с.4-64, 65-97), як і усі наявні матеріали даної справи, є ксерокопіями, які не мають належного завірення, а тому їх використання суперечитиме ч.3 ст.99 КПК.
На ці обставини свою увагу під час підготовчого судового засідання звернув захисник та ініціював питання щодо повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК.
Отже, підстав вважати, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті, а також, що судове рішення ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, про що вказує прокурор в апеляційній скарзі, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Водночас суд апеляційної інстанції враховує, що Розпорядженням Голови Верховного Суду від 20 вересня 2022 року № 51 відновлено територіальну підсудність судових справ Лозівського міськрайонного суду Харківської області.
Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвалаАмур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК є належним чином мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000233 від 22.02.2019 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4