КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2124/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 761/4569/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, -

за участю:

представників власника майна - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

власника майна - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 00003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.03.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Разом з тим, з метою недопущення затягування судового розгляду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її залишити без змін, колегія суддів приходить наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000360 від 12.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Органом досудовим розслідування зазначено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше червня 2022 року, перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці в м. Києві, обравши для себе джерелом отримання прибутку від вчинення кримінальних правопорушень зі сприяння вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України та усуненню перешкод до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, вирішив створити організовану групу до складу якої залучити в якості членів організованої групи лікарів комунальних підприємств на території міста Києва. Так, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_10 запропонував лікарю-нейрохірургу Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та завідувачу центру нейрохірургії Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяти участь у сприянні за грошову винагороду вчиненню незаконного переправлення осіб призовного віку чоловічої статі через державний кордон України та усуненню перешкод до незаконного переправлення вказаних осіб через державний кордон України на що останні надали свою згоду.

В ході досудового розслідування було проведено негласні слідчі (розшукові) дії, зокрема контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту особам залученим до проведення такого експерименту було вручено грошові кошти в українській валюті (гривня) та валюті США (долар).

Також, по факту проведення негласних слідчих (розшукових) дій допитано свідка ОСОБА_13 , який показав, що під керівництвом ОСОБА_10 , він пройшов фіктивне медичне обстеження у лікарів ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , після чого отримав висновок про незадовільний стан здоров`я, який може стати підставою для відстрочки для призову на військову службу. У подальшому, в період 16.11.2022 р. по 30.11.2022 р. ОСОБА_13 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою вказівкою ОСОБА_10 , пройшов військово-лікарську комісію за безпосередньою допомогою голови BJIK ОСОБА_9 та отримав у ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 /ВЧ від 30.11.2022, що в подальшому надало можливість останньому безперешкодно перетнути державний кордон України у міжнародному пункті пропуску «Медина» ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після того, ОСОБА_13 показав, що під керівництвом ОСОБА_10 , він пройшов фіктивне медичне обстеження у лікарів ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , в результаті чого отримав фіктивний висновок про незадовільний стан здоров`я, на підставі чого ним було пройдено медико-соціальну експертну комісію в «Обласному центру медико-соціальної експертизи м. Краматорськ», де отримав довідку до акта огляду, згідно якою ОСОБА_13 , являється інвалідом другої групи.

Також, по факту проведення негласних слідчих (розшукових) дій допитано свідка ОСОБА_16 , який показав, що під керівництвом ОСОБА_10 , він пройшов фіктивне медичне обстеження у лікарів ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , після чого отримав висновок про незадовільний стан здоров`я, який може стати підставою для відстрочки для призову на військову службу. У подальшому, ОСОБА_16 , діючи під контролем правоохоронних органів, за попередньою вказівкою ОСОБА_10 , пройшов військово- лікарську комісію за безпосередньою допомогою голови BJIK ОСОБА_18 та отримав у ІНФОРМАЦІЯ_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного із зазначенням про непридатність до військової служби строком на два місяці.

Також, по факту проведення негласних слідчих (розшукових) дій допитано свідка ОСОБА_19 , який показав, що під керівництвом ОСОБА_10 , він пройшов фіктивне медичне обстеження у лікаря ОСОБА_20 , після чого отримав висновок про незадовільний стан здоров`я, який може стати підставою для відстрочки для призову на військову службу.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва провадження №1-кс/761/3578/2023 від 10.02.2023, під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вулиця Йорданська, 26, службовий кабінет № 605 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Самсунг Galexy А 52» ІМЕН: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 з карткою НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України KIV 1140980;

Таким чином, 15.02.2023 р. т. в. о. слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_21 винесено постанову про визнання вищевказаних речей речовими доказами.

16.02.2023 року прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_22 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про арешт, яке було тимчасово вилучене майно, 15.02.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва №1-кс/761/3578/2023 від 10.02.2023, під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вулиця Йорданська, 26, службовий кабінет № 605 КНП «Центр первинної медико- санітарної допомоги а саме: -мобільний телефон марки «Самсунг Galexy А 52» ІМЕI1: НОМЕР_2 , - IМЕІ2: НОМЕР_3 з карткою НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України KIV 1140980.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.03.2023 року залишено без задоволення клопотання прокурора.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні прокурором доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Крім того, апеляційна скарга доводів не містить, що фактично унеможливлює перевірку ухвали в апеляційному суді.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказані грошові кошти, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 00003, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про арешт майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4