Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1/23
провадження № 1-кс/624/3/23
УХВАЛА

Іменем України

смт. Кегичівка 05 січня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Кегичівка Харківської області заяву ОСОБА_4 в особі захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2023 року до Кегичівського районного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_4 в особі захисника ОСОБА_5 про відвід старшому групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальнику Кегичівського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000568 від 05 листопада 2021 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 191, 366 КК України у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000568 від 05 листопада 2021 року.

Підозрюваним в порядку ст. 42, 220 КПК України заявлялося клопотання від 22 листопада 2022 року про додатковий допит свідків, так як під час ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 звернув увагу на допит працівників бухгалтерії, які нараховували заробітну плату лаборанту ОСОБА_7 . Вважає, що даний допит проведено поверхово, не об`єктивно та в такий спосіб, щоб працівники бухгалтерії уникнули кримінальної відповідальності.

Так, в допиті не ставились питання слідчим, що входить у функціональні обов`язки бухгалтера, що є підставою для нарахування заробітної плати, хто здійснює контроль за нарахуванням заробітної плати, за фінансовою дисципліною. За версією слідства підозрюваний ОСОБА_4 , як директор ліцею, здійснив розтрату майна - лаборант ОСОБА_7 отримувала неправомірно заробітну плату за роботу лаборанта, але в той час замовчується слідством та не відображається в жодному процесуальному документі кримінального провадження, що нараховує заробітну плату бухгалтерія, яка відсутня в ліцеї, бо є централізованою та яка жодним чином не підпорядковується ОСОБА_4 . Отже, виникає питання, що стало підставою для бухгалтера для нарахування заробітної плати лаборанту ОСОБА_7 , адже за версією слідства наказу про призначення на посаду не було. Крім того, не ставилися працівникам бухгалтерії питання щодо тарифікаційних списків, табелів для малого обслуговуючого персоналу з наданням під час допиту відповідних документів з метою встановлення або спростування фактів безпідставного нарахування заробітної плати лаборанту ОСОБА_7 .

Начальником вiддiлення №2 СВ Красноградського РВП ГУНП B Харківській області ОСОБА_8 клопотання підозрюваного проігноровано, відповіді на клопотання не надано в строк встановлений законом, в той час як мав дане клопотання розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання.

ОСОБА_3 навмисно вчиняються дії, направлені аби особи, які дійсно відповідають за фінансову дисципліну уникнули покарання та робить все, щоб за дії останніх відповідав виключно ОСОБА_4 , у функціональні обов`язки якого не входить нарахування та виплата заробітної плати, останній не несе відповідальність за фінансову дисципліну. Зазначені дії ОСОБА_3 свідчать про порушення вимог КПК України щодо об`єктивності, законності під час здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні. Проводячи процесуальне керівництво у сфері економічних злочинів, остання навмисно зловживаючи своїм службовим становищем не надає вказівки слідству щодо допиту працівників бухгалтерії щодо їх відповідальності щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_7 .

Заявник ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, через канцелярію суду ОСОБА_5 надала заяву, в якій просить розглянути заяву про відвід прокурора без їх участі, заяву задовольнити.

У судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення заяви про відвід посилаючись на її необґрунтованість, вважає її надуманою.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши доводи заяви про відвід, суд дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення прокурора від участі у досудовому розслідуванні.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для слідчого судді, який розглядає заяву про відвід.

Статтею 81 КПК України визначено порядок вирішення питання про відвід, а саме передбачено, що усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду. Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів. Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

У статті 83 КПК України встановлені наслідки відводу, зокрема, прокурора. У разі задоволення відводу слідчого, дізнавача, прокурора в кримінальному провадженні повинні бути невідкладно призначені відповідно інший слідчий - керівником органу досудового розслідування, інший дізнавач - керівником органу дізнання або інший прокурор - керівником органу прокуратури.

За результатами розгляду заяви, слідчим суддею не встановлено визначених законодавством обставин, які виключають участь прокурора ОСОБА_3 у досудовому розслідуванні вказаного кримінального провадження. Доводи заявника щодо невжиття всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі та допущені істотні процесуальні порушення не свідчать про неупереджене ставлення прокурора до досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням. Оскільки заявник не надав жодного доказу.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо неупередженості прокурора ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000568 від 05 листопада 2021 року, в розумінні положень ст. 77 КПК України не вбачається, а доводи, викладені в заяві заявника, належного обґрунтування не знайшли, слідчий суддя доходить висновку, що заява про відвід прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.75-76,80,81,371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4 в особі захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора у кримінальному провадженні № 0000568 від 05 листопада 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1