КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 01 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на вилучене під час проведення обшуку 17.08.2022 р. за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів, із забороною користування та розпорядження майном, а саме: кошти в іноземній валюті в сумі 6 200 доларів США (62 банкноти номіналом 100 доларів США, кожна), кошти в іноземній валюті в сумі 50 євро.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та відмовити у задоволенні клопотання прокурора.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною.
Також зазначає, що грошові кошти не відповідають критеріям, передбачених ч. 2 ст. 167 КПК України та отриманні ОСОБА_5 законним шляхом про що зазначено під час проведення обшуку.
Зокрема, ОСОБА_5 арештовані кошти взяв у борг у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оригінали боргових розписок надано слідчому судді під час розгляду клопотання.
На думку апелянта, арешт грошових коштів є безпідставним та необгрунтованним, оскільки ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, підозру йому не вручено.
В судове засідання представник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 08 липня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000863, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 309 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України, зокрема в Дніпропетровській та Запорізькій областях, за єдиним планом діє злочинна організація з розподілом функцій учасників з метою незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речових або їх аналогів в особливо великих розмірах.
У подальшому учасники злочинної організації здійснюють незаконне систематичне перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по території України, де здійснюють незаконний збут наркотичних засобів серед невизначеного кола осіб, за що отримують грошові кошти, які в подальшому використовують, в тому числі з метою продовження злочинної діяльності.
Крім того, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що до вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
17 серпня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено: кошти в іноземній валюті в сумі 6 200 доларів США (62 банкноти номіналом 100 доларів США кожна) та кошти в іноземній валюті в сумі 50 євро, при цьому у вказаній ухвалі слідчого судді дозвіл на їх вилучення не надано.
17 серпня 2022 року постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_10 вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000863.
19 серпня 2022 прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 17 серпня 2022 року за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року клопотання прокурора задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000863 про накладення арешту на майно, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.
Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні 17 серпня 2022 року постановою слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_10 визнано речовими доказами, відтак є предметом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 309 КК України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права ОСОБА_5 з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта, що арешт грошових коштів є безпідставним та необгрунтованним, оскільки ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, підозру йому не вручено, не заслуговують на увагу.

З огляду на положення п. 1 ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 серпня 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13

Єдиний унікальний № 757/21454/22-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_14
Провадження № 11сс/824/3616/2022 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК