Справа № 359/1252/22
Провадження № 1-кп/359/219/23
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

15 лютого 2023 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

під час судового засідання з технічною фіксацією кримінального провадження № 0000998, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021 та кримінального провадження №0000887, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року, з обвинувальними актами по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Київ, громадянки України, маючої на утриманні трьох дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2022 об`єднано в одне провадження матеріали кримінального провадження № 0000998, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.10.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (справа № 359/1252/22, провадження № 1-кп/359/364/2022) та матеріали кримінального провадження №0000887, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України (справа № 359/8977/22, провадження № 1-кп/359/660/2022).

Ухвалою суду від 20.12.2022 року обвинуваченій ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 год. 00 хв. 17.02.2023 року.

15.02.2023 року в судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В свою чергу захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 подав клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника.

Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Така позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36). При цьому, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, тому враховуючи ст. 8, 9 КПК України слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. Тривала практика ЄСПЛ сформувала позицію, що обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Зі змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України. В обвинувальному акті викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 могла вчинити інкриміновані їй злочини.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 раніше судима, не працевлаштована, не має постійного джерела прибутку, під страхом отримання реального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить той факт, що ОСОБА_4 раніше судима: 19.05.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 162 КК України до 1 року обмеження волі із встановленням іспитового строку 1 рік; 08.07.2021 Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, тобто судимості якої у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, а також стосовно якої 31.01.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України, злочини вчинила у період відбуття іспитового строку, тому оцінюючи схильність до вчинення злочинів є підстави вважати, що остання може продовжити злочинну діяльність.

Отже, суд вважає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження, у тому числі щодо належного виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків.

На думку суду, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Про обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру.

Застосування до обвинуваченої особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки обвинуваченої і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, суд погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вказане слід продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 год. 00 хв. 15 квітня 2023 року.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

В задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17 лютого 2023 року о 08 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1