Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2063/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши, в залі суду в м. Олевську у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000112 від 06.04.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олевськ, Житомирської області, українки, громадянки України, непрацюючої, одруженої, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вона 03.02.2018 року та 13.08.2018 року, перебуваючи в приміщенні Управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації (далі УПСЗН) (нині Управління соціальної політики Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області), яке розташоване за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, вул. Привокзальна, 5, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи з корисливих мотивів, при заповненні заяви про надання їй державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі Заява) та Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (далі Декларація), свідомо не вказала в розділі 1У Декларації «Відомості про транспортні засоби, які зареєстровані у встановленому порядку та перебувають у власності або володінні сім?ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб, що проживають окремо», тобто приховала відомості про наявність у власності чоловіка ОСОБА_7 транспортних засобів, а саме: мотоцикла марки «VIPER ZS125-A», д.н.з НОМЕР_1 , автомобіля марки «GEELY EMGRAND 7», д.н.з НОМЕР_2 та автомобіля марки «DAEWOO MATIZ», д.н.з НОМЕР_3 , а також автомобіля марки «DAEWOO MATIZ», д.н.з НОМЕР_4 та автомобіля марки «CITROEN BERLINGO», д.н.з НОМЕР_5 , які були зареєстровані на момент подання Заяви та Декларації за чоловіком ОСОБА_7 , тобто внесла до Декларації завідомо неправдиві відомості про відсутність у власності чи володінні сім?ї більше одного автомобіля чи транспортного засобу, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім?ям» та підпункту 5 п. 10 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим», затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 №250 є підставою для не призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в результаті чого протягом періоду з лютого місяця 2018 року по січень 2019 року отримала соціальну допомогу в розмірі 42998,18 грн.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

У відкритому судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_6 було заявлено клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вину не визнала.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтримав клопотання.
В судовому засіданні прокурор не заперечував з приводу задоволення даного клопотання.
Представник потерпілого у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.
Обвинуваченій роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що вона має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою її виправдання по суті обвинувачення.
Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 було вчинено 03.02.2018 та 13.08.2018 року.
Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, відповідно до вимог якого, протиправні дії передбачені ч.1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до положень ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
З урахуванням викладеного, при розгляді справи, суд керується приписами ст. ст. 12,49 КК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінальних проступків. Санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Пункт 1 ч.2 ст.284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене вище, та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, з моменту вчинення та виявлення якого станом на день ухвалення судового рішення минуло більше трьох років, ОСОБА_6 просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності, представник потерпілого проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності не заперечує, суд приходить до висновку, що клопотання захисника слід задовольнити, звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Цивільний позов потерпілою не заявлено.
Керуючись ст. ст. 7, 284, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1