ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3326/22 Справа № 227/3011/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

скасовано звільнення відбування покарання ОСОБА_7 призначеного йому вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.21 року і направлено його для відбування призначеного йому покарання у виді одного року обмеження волі;

строк відбуття покарання обчислюється з дня прибуття і постановлення засудженого на облік у виправному центрі.

в с т а н о в и л а:

вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

26 січня 2022 року до місцевого суду надійшло клопотання Покровського районного відділу № 2 філії Державної установи Центр пробації в Донецькій області про скасування звільнення відбування покарання ОСОБА_7 призначеного йому вироком Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 07.06.2021 року і направити його для відбування призначеного йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2022 рокуклопотання Покровського районного відділу № 2 філії Державної установи Центр пробації в Донецькій області задоволено, скасовано звільнення відбування покарання ОСОБА_7 , призначеного йому вироком Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 07.06.2021 року, і направлено його для відбування призначеного йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали суду, внаслідок неправильного застосування кримінального закону. Вважає, що суд не в повній мірі з`ясував усі обставини справи, які мають значення для вирішення питання для скасування звільнення від покарання з випробуванням, та дійшов неправильного висновку про те, що він ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що суд не дослідив та не дав правової оцінки наявним в його особовій справи медичним документам, які вказують на наявність у нього травми, перелому кісток тазу, на якій він наголошував.

Стверджує, що вказана травма є причиною, за якою він не мав і не має можливості пересуватись, з`являтися до Центру пробації тощо, та за якою не може працевлаштуватися як офіційно, так і неофіційно.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_8 про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.71, 72 цього Кодексу.

Стаття 166 КВК України регламентує відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, а саме: 1. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом обов`язки, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

2. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

3. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

4. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

5. У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

Таким чином, при скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вказана стаття, до поважних причин неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції відносить несвоєчасне одержання запрошення, хворобу та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Як убачається із матеріалів справи, суд з`ясовував у представника Покровського районного відділу № 2 філії Державної установи Центр пробації в Донецькій області, чи надсилалися запрошення засудженому для його виклику, та які заходи були вжиті відділом для його явки.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 № 35/2021 судом встановлено, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

За час відбування покарання з випробуванням органом пробації було проведено оцінку ризиків повторного вчинення засудженим ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та визначено такий ризик, як низький. У зв`язку із цим, періодичність явки для реєстрації змінено на другий понеділок кожного місяця.

16.08.2021 року засуджений ОСОБА_7 до органу пробації не з`явився, 26.08.2021 року у своєму письмовому поясненні вказав, що не прибув до органу пробації без поважних причин, через побутові та сімейні негаразди. У зв`язку з неявкою засудженим ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації без поважних причин, до засудженого ОСОБА_7 було застосовано письмове попередження.

08.11.2021 року, 13.12.2021 року, 10.12.2022 року засуджений ОСОБА_7 підряд не з`явився до органу пробації для реєстрації. 17.01.2022 року засуджений у своєму письмовому поясненні зазначив, що не з`явився до органу пробації для реєстрації 08.11.2021 року, оскільки не мав коштів на дорогу, 13.12.2021 року, оскільки не мав бажання їхати до органу пробації, 10.12.2022 року, оскільки забув, у який саме понеділок місяця йому слід було з`явитись.

Оцінивши пояснення засудженого ОСОБА_7 щодо поважності причин неявок 08.11.2021 року, 13.12.2021 року, 10.12.2022 року суд прийшов до обґрунтованого висновку, що зазначені ним причини не є поважними, оскільки не були пов`язані із дійсними непереборними обставинами, які перешкодили засудженому ОСОБА_7 з`явитись до органу пробації для реєстрації у зазначені дні три місяці поспіль.

Пояснення ОСОБА_7 , що неявка до органу пробації 08.11.2021 року (єдина дата в листопаді місяці для явки), була викликана відсутністю коштів на дорогу, не підтверджена документально, та була розцінена судом лише як надуманий привід виправдати своє небажання виконувати покладений на нього судом обов`язок і небажання ставати на шлях виправлення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в суді першої інстанції засуджений ОСОБА_7 не вказував на явність поважних причин неявки до органу пробації та підтвердив, що не з`явився до органу пробації для реєстрації 08.11.2021 року, оскільки не мав коштів на дорогу, 13.12.2021 року, оскільки не мав бажання їхати до органу пробації, 10.12.2022 року, оскільки забув, у який саме понеділок місяця йому слід було з`явитись.

В апеляційній скарзі зазначив, що суд не дослідив та не дав правової оцінки наявним в його особовій справи медичним документам, які вказують на наявність у нього травми, перелому кісток тазу, на якій він наголошував, стверджував, що вказана травма є причиною, за якою він не мав і не має можливості пересуватись, з`являтися до Центру пробації тощо, та за якою не може працевлаштуватися як офіційно, так і неофіційно.

Разом з тим, до апеляційної скарзі не надав будь-яких медичних документів, які б підтвердили наявність у нього травми, яка перешкоджала у зазначеній період часу з`являтися до органу пробації.

В матеріалах особистої справи щодо засудженого ОСОБА_7 містіться відповідь директора Комунального некомерційного підприємства Центр первинної медико-санітарної допомоги Білозерської міської ради ОСОБА_9 від 11/10/2021 №154/02, з якої вбачається, що ОСОБА_7 звертався 14.09.2021р. на амбулаторний прийом до лікаря-терапевта Білозерської амбулаторії ЗПСМ, останньому були видані електронні направлення на рентгенографію кульшового суглобу та на консультацію лікаря-травматолога, але ОСОБА_7 до лікаря-терапевта більше не звертався.

Таким чином, засуджений ОСОБА_7 був на амбулаторний прийом у лікаря-терапевта14.09.2021р., до органу пробації не з`являвся 08.11.2021 року, 13.12.2021 року, 10.12.2022 року.

Оцінивши пояснення засудженого ОСОБА_7 щодо поважності причин неявок 08.11.2021 року, 13.12.2021 року, 10.12.2022 року суд прийшов до обґрунтованого висновку, що зазначені ним причини не є поважними, оскільки не були пов`язані із дійсними непереборними обставинами, які перешкодили засудженому ОСОБА_7 з`явитись до органу пробації для реєстрації у зазначені дні три місяці поспіль.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

В своїй ухвалі суд зазначив, що після отримання письмових попереджень засуджений ОСОБА_7 відповідних висновків не зробив, в матеріалах справи наявні дані, які підтверджують зазначені обставини.

Згідно підписки засуджений ОСОБА_7 засвідчив про роз`яснення йому покладених на нього судом обов`язків.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від року, днем явки засудженого для реєстрації в орган пробації є другий понеділок кожного місяця.

Згідно листку реєстрації засуджений не з`являвся на реєстрацію жодного разу на протязі трьох місяців.

Засудженому ОСОБА_7 у зв`язку з неявкою на реєстрацію 16.08.2021 року, 2021 року винесене офіційне застереження у виді письмового попередження та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання обов`язків, покладених судом або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, матеріали у відношенні нього можуть бути направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, засуджений на шлях виправлення не став, в період іспитового строку не маючи на то поважних причин, порушив обов`язок суду, а саме протягом чотирьох разів не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації у встановлений день.

Засуджений притягувався до кримінальної відповідальності, немає стабільних джерел доходів, тобто має потребу в додаткових коштах, не проявив готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Всі ці фактори свідчать про неможливість засудженого стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства, а також про високий рівень вчинення ним повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, у зв`язку із тим, що вищезазначені обставини були належним чином з`ясовані судом, вказану ухвалу суду можна вважати законною, такою що постановлена відповідно вимог кримінального та кримінально-процесуального закону, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03 лютого 2022 року, якою скасовано звільнення відбування покарання ОСОБА_7 , призначеного йому вироком Добропільського міськрайнного суду Донецької області від 07.06.2021 року, і направлено його для відбування призначеного йому покарання у виді одного року обмеження волі, - залишити без змін.

Судді: