1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/204/23 1-кс/335/143/2023
09 січня 2023 року м. Запоріжжя
З метою збереження речових доказів, слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задовольнити, на підставах, зазначених у клопотанні.
Представники власника майна ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 та ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначили, що дане кримінальне провадження здійснюється за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілого. ОСОБА_11 є законною власницею зазначеного автомобіля. Даний автомобіль не перебував у розшуку, та на якій підставі його було зупинено та вилучено, не зрозуміло. По даній справі не допитані особи, які причетні до даного кримінального правопорушення, не вилучені документи, не витребувані документи з митниці, тощо. Слідчий у своєму клопотанні не зазначив, які сліди злочину має даний транспортний засіб. Вважають надуманими підстави для накладення арешту на даний транспортний засіб. Просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту. При цьому, зазначили, що не заперечують проти накладення арешту на даний транспортний засіб, але без заборони користування ним.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
03.01.2023 слідчим винесено постанову про визнання вилучених під час проведення огляду місця події - автомобіль «BMW I 3» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 - речовими доказами.
Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, наявні достатні підстави вважати, що автомобіль «BMW I 3» у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що транспортний засіб, на який просить слідчий накласти арешт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки його придбання нерозривно пов`язано з обставинами вчинення кримінального правопорушення, що підлягає дослідженню, та з метою уникнення ризиків запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, та з метою збереження речових доказів, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, необхідно накласти арешт на вказане майно, заборонивши його власникам розпоряджатись і користуватись, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.
Доводи адвоката ОСОБА_4 щодо наявності усіх документів, які свідчать, що ОСОБА_11 законно набула права власності на вказаний транспортний засіб, у даному випадку, не є перешкодою для вирішення питання про накладення арешту на майно, та не є достатньою підставою для відмови у задоволенні вказаного клопотання, оскільки встановлення усіх обставин вказаного кримінального правопорушення є обов`язком слідчого у ході проведення досудового розслідування, яке на теперішній час триває.
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК України).
Отже, виходячи з викладеного, у частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , слідчий суддя відмовляє, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як не містять ознаки кримінального правопорушення та слідчим не доведено необхідність такого арешту.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на транспортний засіб «BMW I 3», у кузові сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , з позбавленням власника та інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.
В іншій частині клопотання щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду оголошено 13 січня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1