Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
183/8531/22: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення); Самовільне залишення військової частини або місця служби.
Надіслано судом: 15.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 20.03.2023
Номер судового провадження: 1-кп/183/865/23
Справа № 183/8531/22
№ 1-кп/183/865/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000237 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Долина, Івано-Франківської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, начальник відділу логістики, НОМЕР_1 бригади територіальної оборони НОМЕР_2 стрілецького батальйону АДРЕСА_1 , у військовому званні «лейтенант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) № 216 (по стройовій частині) від 24.12.2014 року молодшого лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) на посаду номера обслуги 3 гранатометного відділення гранатометного взводу 2 механізованого батальйону та приступив до виконання службових обов`язків відповідно до займаної посади та поставлено на всі види забезпечення.

В подальшому, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) № 220 (по стройовій частині) від 13.08.2016 року молодший лейтенант ОСОБА_3 прийняв справи та посаду інженера з безпеки дорожнього руху автомобільної служби технічної частини управління військової частини в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та приступив до виконання службових обов`язків відповідно до займаної посади.

Молодший лейтенант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Законом України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.

Так, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) № 153 (по стройовій частині) від 03.06.2017 року молодший лейтенант ОСОБА_3 вибув за місцем проживання в щорічну основну відпустку за 2017 рік строком на 30 діб, з якої повинен був повернутись на службу 21.07.2017 року.

Однак, 21 липня 2017 року молодший лейтенант ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу з відпустки до військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану, без поважних причин, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв до 31 січня 2018 року, коли молодший сержант ОСОБА_3 самостійно повернувся до розташування в/ч НОМЕР_4 , яка знаходилась у АДРЕСА_4 , більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 21 липня 2017 року молодший лейтенант ОСОБА_3 умисно не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану, без поважних причин з відпустки, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 31 січня 2018 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину і жодної з них він не оспорює. Показав,що він з2014року проходивслужбу вдобровольчому батальйоніДніпро-1,є учасникомбойових дій,після чогов подальшомувін уклавконтракт ізЗСУ ідалі продовжувавпроходити службуу в/ч НОМЕР_4 . Підчас проходженняслужби вданій частиніфактично утворивсім`ю,і унього народиласядонька ОСОБА_5 .Однак,у 2017році жінка,з якоювін мешкав,покинула йогоі залишилайому їхдоньку навиховання,у зв`язкуз цимвін звернувсядо командуваннявійськової частинита отримаввідпустку,під часякої відвізмалолітню донькудо своєїматері,але враховуючипохилий вікматері,вона немогла впоратисяз вихованнямйого дитини,у зв`язкуз чим21.07.2017року,він повернувсядо в/ч,але дослужби неприступив,а одразузвернувся докомандира зрапортом прозвільнення.Оскільки командирвідмовив йому узвільненні віннервуючи покинувтериторію в/чта поїхавдодому.Але одразупісля початкузбройної агресіїРФ протиУкраїни віндобровільно продовживвійськову службув НОМЕР_1 бригаді територіальноїоборони НОМЕР_2 стрілецького батальйону АДРЕСА_1 ,приймаючи участьв активнихбойових діяхв Харківськійобласті.Наразі вінпроходить лікуванняпісля отриманогопоранення,і вподальшому передбачаєтьсяряд дорогиххірургічних втручань,для можливостівідновлення функціїпораненої рукипід часмінометного обстрілу.У скоєному щиро кається і бажає продовжувати військову службу у разі визнання його придатним до неї.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу, без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, обтяжуючих його покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, є особою, що в силу закону не судима, на обліку у лікарів не перебуває (а.п.49), має на утриманні неповнолітню доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.65), є учасником бойових дій (а.п.64), на даний час продовжує військову службу, має ряд нагород та відзнак за сумлінну військову службу, внаслідок поранення проходить лікування у військовому шпиталі.

Аналізуючи сукупністьзазначених обставин,враховуючи щире каяття ОСОБА_3 ,його активнесприяння розкриттюзлочину та вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, які визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд, вважає можливим призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: застосувати більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, а тому суд вважає можливим призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, і на думку суду саме таке покарання буде відповідати, як принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання та практиці Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року), а для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 1177 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20 009 (двадцять тисяч дев`ять) гривень.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...