Справа № 183/9164/22
№ 1-кп/183/893/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областікримінальне провадження № 0000789 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2022 №221 (по стройовій частині), солдата за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 призначено на посаду головного сержанта 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 і вважати таким, що приступив з 22 серпня 2022 до виконання у військовій частині НОМЕР_1 службових обов`язків відповідно до займаної посади.

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про Оборону України» у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

З моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан. 14.03.2022 Указом Президента України №133/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено на ЗО діб з 05 години 30 хвилин 26.03.2022. 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 21.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25.05.2022. 22.05.2022 Указом Президента України № 341/2022, що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. 12.08.2022 Указом Президента України №7664 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 21 листопада 2022 року. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 передбачено, що з 05 години 30 хвилин, в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року.

31 серпня 2022 наказом № 230 командира військової частини НОМЕР_1 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_3 направлено на лікування до КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради.

Відповідно до виписки № 2079 від 07 вересня 2022 із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Новомосковська центральна міська лікарня» Новомосковської міської ради, солдата ОСОБА_3виписано з лікувального закладу після закінчення лікування та відповідно до вказаної карти солдат ОСОБА_3повинен був 07 вересня 2022 прибути для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану).

Однак, 07 вересня 2022 року, солдат ОСОБА_3усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

19 грудня 2022 року солдат ОСОБА_3самостійно прибув до Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 07 вересня 2022 року, солдат ОСОБА_3не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 19 грудня 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, пояснив,що служив в/ч НОМЕР_1 , у вересні захворів на «ковід», він прийшов до лікаря07.09.2022 року, але не дочекався лікаря, бо почув розмову командирів,що завтра буде відправка на війну, а він не заходів їхати, тому, що злякався, був у шоці і покинув військову частину.Через деякий час усвідомив свою помилку та 19 грудня 2022 року прийшов до прокурора.Щиро кається у скоєному та готовий нести передбачену законом відповідальність. Зараз має намір продовжити ві йськову службу.

Винуватість обвинуваченого також беззаперечно підтверджується доказами, які були досліджені в судовому засіданні:

- з`явленням із зізнанням ОСОБА_3від 19 грудня 2022 року;

- довідкою №914 від 24.11.2022 року відносно ОСОБА_3відповідно до якої ВКП «ДКПЛ» ДОР» ОСОБА_3 не знаходиться;

- актом службового розслідування проведеного заступником командира 8 механізованої роти з морально-психологічного забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 від 21 вересня 2022 року;

- рішенням командира військової частини НОМЕР_1 притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності чи інших заходи впливу за результатами службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12 вересня 2022 року №6913 «Про призначення службового розслідування»;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7635 від 21 вересня 2022 року про результати службового розслідування;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №6913 від 12.09.2022 року про призначення службового розслідування;

- доповіддю про самовільне залишення частини (без зброї) військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (ППД АДРЕСА_2 ) солдатом ОСОБА_3 ;

- службовоюхарактеристикою ОСОБА_3 від 09.09.2022 року, який займає посаду головного сержанта 3 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в якій зазначено, що за час проходження служби на займаній посаді військо службовець зарекомендував себе посередньо;

- копією військового квитка серія НОМЕР_2 ОСОБА_3від 10.07. 2022 року;

- витягом із наказу №239 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.09.2022 року відповідно до якого солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_3 вважати таким,що 09 вересня 2022 року самовільно залишив військову частину. Виключено з грошового та речового забезпечення військової частини з 09.09.2022 року;

- витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7267 АДРЕСА_1 від15 вересня 2022 року до якого,бойове травмування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3вважати таким, що сталося під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення та не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янінні або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

- копією виписки №2079 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 від 29.08.2022 року;

Таким чином всі вище перелічені докази надані стороною обвинувачення, суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Судом не встановлено порушень вимог кримінально-процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_3 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину встановленою та доведеною, і його дії за пред`явленим обвинуваченням слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини : з`явлення із зізнанням,щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності, а також суд враховує його бажання продовжити військову службу.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його мети, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Однак, за таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе, при наявності пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, призначити покарання згідно ст. 69 КК України інше, більш м`яке основне покарання не зазначене у санкції ч. 5 ст. 407 КК України та, враховуючи, що він є військовослужбовцем за мобілізацією, суд вважає за можливе, на підставі ч. 2 ст. 60 КК України призначити йому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті.

Таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 увчиненні кримінальногоправопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, інше, більш м`яке основне покарання, не зазначене в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 2 ст. 60 КК України у виді арешту строком шість місяців з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1