Справа № 947/4293/23
Провадження № 1-кс/947/1484/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000021 від 22.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досдуове розслідування кримінального провадження №0000021 від 22.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України.

Так, слідством встановлено, що ОСОБА_5 , всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, будучи працівником правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочинне діяння, яке дискредитує його, як працівника правоохоронного органу, що набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області, за обставин письмово викладених у клопотанні сторони обвинувачення.

В рамках вказаного кримінального провадження, в ході затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі постанови прокурора від 02.02.2023 року було проведено освідування ОСОБА_5 , в ході якого вилучено: серветку із змивами з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_5 , серветку із змивами з правої долоні та пальців руки ОСОБА_5 , контрольний зразок серветки без виготовлених змивів з долонь і пальців рук затриманого ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України старшим слідчим 03.02.2023 року винесено постанову про визнання речовими доказами вищеописаних змив з рук ОСОБА_5 , отриманих в результаті добровільного освідування.

Оскільки предмети, вилучені під час проведеного обшуку, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являються засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, або можуть зберігати на собі його сліди, бути предметом кримінального правопорушення, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання про арешт майна за його відсутності.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як вбачається з поданого клопотання, в результаті проведення обшуку було виявлено та вилучено змиви, які можуть містити на собі сліди вчинення кримінально-протиправних дій. Крім того, відносно такого майна може виникнути необхідність у проведенні експертних досліджень, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне забезпечити їх збереження, в цілях подальшого забезпечення досягнення завдань кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилучених речей та документів в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000021 від 22.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на речі вилучені в ході проведення 02.02.2023 року освідування ОСОБА_5 від, а саме на:

серветку із змивами з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_5 ;

серветку із змивами з правої долоні та пальців руки ОСОБА_5 ;

контрольний зразок серветки без виготовлених змивів з долонь і пальців рук затриманого ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1