18.11.2022
Справа № 331/4387/22
Провадження № 1-кс/331/1289/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, без постійного місця проживання та реєстрації, зі слів мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2008 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік;

-18.06.2010 року Василівським районним судом Запорізької області за ч 2,3 ст. 185, ч. 2,3 ст. 186, ч.1,2 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1,2 ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 13.02.2008 року та остаточно визначено покарання у вигляді 6 років та 6 місяців позбавлення волі;

-10.05.2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання у вигляді 5 років позбавлення волі за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.06.2010 року. Остаточно 6 років позбавлення волі;

-10.05.2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 18.06.2010 року та визначено 6 років позбавлення волі, початок строку 13.01.2009 року.

-10.03.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;

-03.03.2017 року Василівським районним судом Запорізької області за ч.5 ст 72, ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 03.05.2019 року умовно-достроково. Невідбуте покарання 1 місяць 20 днів.

-31.01.2020 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 02.02.2017 року, до відбуття 2 роки позбавлення волі, початок строку від 09.12.2019 року.

-14.01.2021 року Довгінцевським районним судом міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

-за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001083 від 15.11.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в клопотанні вказує на те, що в умовах воєнного стану згідно Указу президента України №64/2022 від 26.02.2022 року, 15 листопада 2022 приблизно о 11 години 20 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою особистого збагачення, знаходячись біля ЗМТ «Госпіталь», яка розташована напроти буд. 2 по вул. Поштова в м. Запоріжжя, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 та шляхом ривку відкрито викрав з його правої руки мобільний телефон «Realme RMX3263» модель «С21-Y» з IMEI1- НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в корпусі чорного кольору, вартість якого становить 5899 гривень, який належить ОСОБА_8 , тим самим спричинивши матеріальну шкоду останній на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину з викраденим майном.

Таким чином, встановлено достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

17 листопада 2022 було повідомлено про підозру у вищевказаному злочині ОСОБА_6 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю з неповнолітнім ОСОБА_7 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 .

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законодавством передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи років до десяти років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вищенаведені обставини, слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, викладених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Звернула увагу суду на те, що ОСОБА_6 щиро кається у скоєному злочині, має незадовільний стан здоров`я.

Підозрюваний підтримав захисника та просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та матеріали, якими воно обґрунтовано, заперечення сторони захисту, слідчий суддя встановив наступне.

СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке, внесено до ЄРДР 15.11.2022 р. за № 0001083 від, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

17.11.2022 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході судового розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Оцінивши надані стороною обвинувачення сукупність доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які дають підстави слідчому судді дійти висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину.

Також, слідчий суддя враховує, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких злочинів, які характеризуються корисливим мотивом, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та дані про особу підозрюваного, який раніше судимий за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.185,186, 190,309 КК України, не працевлаштований, не має а ні постійного джерела доходу, а ні постійного місця проживання в м. Запоріжжі, соціальні зв`язки відсутні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи все вищевикладене, перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, а саме можливість переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, об`єктивно існують.

Враховуючи існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності ОСОБА_6 , до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, поведінку ОСОБА_6 , яка свідчить про схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а також ту обставину, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, а саме: або домашнього арешту, або особистого зобов`язання про які заявляла захисник підозрюваного, однак, на переконання слідчого судді, такі запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також можуть мати негативні наслідки для кримінального провадження.

З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема обставин вчинених кримінальних правопорушень, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави підозрюваному в межах розміру, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 27 - розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 70 200 (сімдесят тисяч двісті) грн., оскільки на переконання слідчого судді саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання підозрюваним його обов`язків.

Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, в межах строку досудового розслідування, строком до 16 год. 00 хв. 21 січня 2023 р. З огляду на викладені вище обставини, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.01.2023 р. 16 год. 00 хв. включно.

Встановити заставу 27 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 70 200 (сімдесят тисяч двісті) грн. 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_6 .

У разі внесення застави і звільнення підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-- не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-- утриматися від спілкування з потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення у разі внесення застави, після її внесення та перевірки відповідного документа негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 21.01.2023 р. 16 год. 00 хв. включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1