Справа № 461/6847/22
Провадження № 1-кс/461/5709/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2022 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах приватної агрофірми «Дністер» про закриття кримінального провадження, -
В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 клопотання про закриття кримінального провадження підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження
Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
У відповідності до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.
Так, згідно ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Як вбачається з матеріалів справи, первинно дане провадження було зареєстроване та розслідувалось слідчим Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 грудня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_11 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2022 року, відмовлено.
Ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2022 року отримана органом досудового розслідування 14 вересня 2022 року.

Таким чином, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 15 січня 2018 року, встановлений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.09.2022 року у справі № 461/761/22, закінчився.

Відповідно до ч.9 ст.284 КПК України, якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого від 14.10.2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000018 від 15.01.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 17.11.2022 року постанову слідчого СУ ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження № 0000018 від 15.01.2018 року скасовано.

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, учасники кримінального провадження це - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 5 КПК України унормовується, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу. Таким чином, КПК України визначає, що будь-яка дія, яка проводиться під час кримінального провадження, є процесуальною.

Наведені норми законодавства встановлюють коло суб`єктів кримінальних процесуальних відносин, які наділяються певними процесуальними правами, як учасники кримінального провадження, а саме: особи, яким не вручено повідомлення про підозру, але орган досудового розслідування збирає докази щодо їх причетності до вчинення кримінального правопорушення; особи, стосовно яких проводяться негласні слідчі (розшукові) дії; власники житла чи іншого володіння, де проводиться обшук; особи, котрі перебувають в житлі чи іншому володінні під час обшуку, але не є його власником; особи, щодо яких проводяться негласні слідчі (розшукові) дії; володільця тимчасово вилученого майна; володільця тимчасово вилучених речей та документів; треті особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт; особи, щодо яких здійснюється досудове розслідування, проте про підозру їм ще не повідомлено; особи, у яких проводиться обшук; інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні.

ПАФ «Дністер» у зазначеному кримінальному провадженні, є особою, стосовно якої здійснюються процесуальні дії, а відповідно є іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, що надає право на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ч. 9 ст. 284 КПК України.

Прокурор у своїх запереченнях вказує, що кримінальне провадження №0000018, розпочате 15.01.2018, тобто до часу внесення змін до ст. 219 КПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 та набрання ними чинності, а відтак, на думку прокурора, встановлення строків досудового розслідування, які визначені у ч. 2 ст. 219 КПК України, не застосовуються до кримінального провадження 0000018 від 15.01.2018.

Вирішуючи вказане питання, суд враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22), відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження.

Вимоги щодо будь-якого кримінального процесуального закону не повинні суперечити вимогам, які ставляться до Кримінального процесуального кодексу України як нормативно-правового акта, зокрема приписам статей 4-9 КПК.

Приписи закону, яким до КПК внесені зміни, із набранням чинності є нормами кримінального процесуального закону, а отже, мають віддзеркалювати своїм змістом загальні положення і засади цього закону і застосовуватись у тій частині, яка узгоджується із ними, оскільки вони є невід`ємною складовою системи кримінальних процесуальних гарантій (способів і засобів забезпечення здійснення правосуддя), що по суті включає в себе можливість реалізації прав та обов`язків усіма суб`єктами кримінального процесу для досягнення його мети та ефективного вирішення завдань кримінального провадження.

Конституція України, закріпивши в положеннях ч. 1 ст. 58 приписи щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Зворотна дія закону полягає в перегляді вже існуючих правозастосовних актів, прийнятих на основі старої норми, або в застосуванні нової норми при наданні правової оцінки юридичним фактам, правовідносинам, що мали місце (відбулися) під час дії старої норми. Якщо ж в межах цих відносин нова норма поширюється лише на ті юридичні факти, права та обов`язки, які мають місце (залишаються існувати, виникають) після введення закону в дію, то ця норма матиме пряму дію (діятиме негайно).

Закріплення принципу незворотності дії закону у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта (Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп).

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України також надав роз`яснення порядку набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній».

Разом із тим, загальні положення КПК не містять підґрунтя до встановлення окремих правових режимів щодо вирішення питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування у випадках, коли такі відносини виникли до моменту введення в дію Закону № 2617-VIII, та після.

Так, порядок і підстави проведення процесуальної дії і прийняття процесуального рішення визначаються положеннями КПК, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення, а не датою внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Єдина комплексна система процесуальних норм, принципів, правових засобів і правових гарантій, що дозволяють забезпечити максимально сприятливу реалізацію інтересів суб`єктів кримінального провадження та, як результат, реалізацію завдань самого кримінального провадження, свідчить про необхідність застосування положень щодо строків досудового розслідування слідчим суддею у межах повноважень, визначених положеннями Закону № 2617-VIII, в тому числі якщо кримінальне провадження розпочате 15.01.2018, тобто до часу внесення змін цим Законом.

Незастосування положень Закону № 2617-VIII у справах, де відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до введення в дію відповідних змін, буде істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону через недотримання встановленої законом форми здійснення судового контролю за вирішенням питання строків досудового розслідування.

Чинним законодавством, а саме абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачено не право, а обов`язок слідчого, прокурора й дізнавача закрити провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Частину першу статті 284 було доповнено пунктом 10 згідно Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 року та введення в дію даних змін також регламентується п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22) дійшла наступного висновку, що положення п. 4 параграфа 2 «Прикінцевих положень» Закону № 2147-VIII щодо здійснення судового контролю за продовженням строку досудового розслідування підлягають застосуванню з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 58 Конституції України, статей 5, 8, 9 КПК.

Відтак, суд вважає за можливе застосувати позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформовану в Постанові від 31.10.2022 року (справа № 753/12578/19, провадження № 51-206 кмо 22) також щодо закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 284 КПК України, кримінальне провадежння закривається в разі якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування або її представника.

Станом на дату подання клопотання про закриття кримінального провадження 16.12.2022, встановлений ухвалою слідчого судді від 12.09.2021 року строк досудового розслідування вже закінчився.

А тому, подане клопотання є обґрунтованим та кримінальне провадження № 0000018 від 15.01.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1,2 ст. 240, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 197-1 КК України, підлягає закриттю згідно ч. 9 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Частиною 5 статті 294 КПК України регламентовано, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника приватної агрофірми «Дністер» про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.219, 284 КПК України,-

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Закрити кримінальне провадження №0000018 від 15.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.240, ч.2 ст.364, ч.2 ст.197-1 КК України, на підставі ч.9 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст складено 02.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1