Справа № 131/946/21
Провадження №1-кп/131/40/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2023 року м.Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000123, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криштопівка Гайсинського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину та одну повнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27.06.2021 року біля 20 год. 30 хв. перебуваючи на вулиці Нижній в селищі Криштопівське Гайсинського району Вінницької області, неподалік домогосподарства № 6, під час сварки з ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя справа. Після цього, він, побачивши, як ОСОБА_6 повернув на вул. Верхню в с-щі Криштопівське Гайсинського району Вінницької області, пішов за ним, та, діючи з єдиним умислом продовжив завдавати останньому удари, а саме: знаходячись біля домогосподарства № 20 по вул. Верхній, ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_6 біля 5 ударів кулаками обох рук в ділянку обличчя, a потім, проходячи біля домогосподарства № 5 по цій же вулиці, ОСОБА_3 умисно наніс йому ще близько 3 ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лоба справа, синців в ділянці обох повік лівого та правого ока, лівої щоки, обмеженого крововиливу під кон`юктиву лівого очного яблука, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №82 від 16.07.2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, та закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, закритого перелому кісток носа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №82 від 16.07.2021 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила суд визначити його підзахисному покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, позов заявляти не буде, просив призначити покарання відповідно до закону.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального проступку, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального проступку, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, як умисне легке тілесне ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно непрацевлаштований, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину та одну повнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням не завдана. Цивільний позов не заявлявся.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: