КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/8042/22
Провадження № 1-кп/552/819/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 року Київський районний суд м. Полтави
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава матеріали кримінального провадження за №0001046 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-
за участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
В підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 на строк 60 діб, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спливає. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, на теперішній час залишаються підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшилися та існує неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскілки останнім не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з чим просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

З`ясувавши думку учасників процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_3 офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків немає, веде асоціальний спосіб життя, обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, вищевикладене свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, переховування від суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7,8,9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Тобто підстави, за яких судом було застосовано щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, у зв`язку з чим суд вважає, що підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відсутні.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому до шістдесяти діб до 26 січня 2023 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 196, 197, 199, 314-315 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до шістдесяти діб до 26 січня 2023 року,
Копію ухвали для виконання надіслати до Державної установи « Харківський слідчий ізолятор (№27)».
Строк дії ухвали встановити до 26 січня 2023 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтава.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1