КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/325/2023 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 200 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваної - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року,

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу з застави на тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровської області, Васльківського району, с. Воскресенівка, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 700 000 гривень, у разі внесення застави, покласти на підозрювану обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказує на те, що ухвалою слідчого судді від 04.11.2022 року відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 700 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також роз`яснено, що підозрювана не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Станом на 11.11.2022 року - момент складання клопотання про зміну запобіжного заходу, відповідного документу про внесення застави не надано. Таким чином, підозрюваною не виконано у встановленому порядку вимоги щодо внесення коштів та не надано документів, які б це підтверджували. Крім того, підозрюваною не виконувався і обов`язок, покладений на неї ухвалою слідчого судді, щодо прибування за кожною вимогою органу досудового розслідування. Так, 07.10.2022 року підозрюваній було вручено повістки про виклик для участі у проведенні слідчих дій на 10.10.2022, 12.10.2022 та 14.10.2022 року, однак підозрювана у вказані дати до слідчого не прибула, про причини своєї неявки не повідомила. Після чого, слідчим на адресу ОСОБА_8 направлялись повістки з викликом на 31.10.2022, 01.11.2022 та 02.11.2022 року, однак остання знову до органу досудового розслідування не прибула, про причини своєї неявки не повідомила. Тобто, як вважає сторона обвинувачення, вищевикладені обставини свідчать про те, що перебуваючи на свободі підозрювана не буде виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, а відтак застосований запобіжний захід підлягає зміні на більш суворий.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Дарницького УП ГУНП в у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0004627 від 28.10.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

07.10.2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 04.11.2023 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 700 000 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

16.11.2023 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 ,за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на триманням під вартою відносно ОСОБА_8 , з посиланням на те, що остання не виконала у встановленому порядку вимоги щодо внесення коштів, як застави, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливості, на думку органу досудового розслідування, інших більш м`яких запобіжних заходів забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18.11.2021 року вказане клопотання органу досудового розслідування про зміну запобіжного заходу було залишено без задоволення.

Положеннями ст. 200 КПК України передбачено можливість звернення до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу з обов`язковим визначенням обставин, зокрема тих, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог пункту 9 частини другої статті 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які мають вирішуватись під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Проте, підозра ОСОБА_8 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити її належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим судде. Належним чином було враховано дані про особу підозрюваної, те, що вона раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, а також санкцію частини третьої статті 212 КК України, яка не передбачає можливість призначення покарання, а ні у вигляді обмеження волі, а не тим більш - позбавлення волі. Отже, випадку визнання її винною за вироком суду, підозрюваній може бути визначено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Крім того, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 слідчим суддею також враховано і вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи доводи прокурора про необхідність зміни відносно підозрюваної запобіжного заходу з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через ризики можливого переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, як вважає колегія суддів, їх можливе настання стороною обвинувачення жодним доказом не доведено.

Стосовно невнесення застави підозрюваною на час розгляду клопотання, то як вірно зазначив суд першої інстанції, ухвалою слідчого судді від 4 листопада 2022 року підозрюваній визначено заставу у розмірі 700000 грн. При цьому, прокурором зазначено у судовому засіданні, що під час обшуку, зокрема у житлі підозрюваної були вилучені грошові кошти. Підозрювана не працює, перебуває на утриманні у чоловіка.

Згідно із пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає пункту 3 статті 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі неявки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Як вбачається з повідомлення про підозру, загальна сума надходжень грошових коштів від фізичних осіб на карткові рахунки підозрюваної за період з 2017 по 2020 роки становить 741450 грн, а саме: в 2019 - 13900 грн, а в 2020 - 727550 грн, а отже такі дії підозрюваної призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів за вказаний період у вигляді податку на доходи фізичних осіб та військового збору на суму 144585,75 грн.

Також суд враховує, що відповідно до приписів КПК України підозрювана має право звернутись до суду із клопотанням про зміну/скасування запобіжного заходу, в тому числі зменшення розміру застави, не раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу суд враховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Доводи апеляційної скарги, за наведених вище обставин, є необґрунтованими та такими, які не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 194, 200, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу з застави на тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4