Справа № 202/2171/23
Провадження № 1-кс/202/1170/2023
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Слов?янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірки Любешівського району Волинської області, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ,військовослужбовця військової служби за контрактом, сержанта з матеріального забезпечення першої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2 НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, головного сержанта, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження №000330 від 23.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що головий сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді сержанта із матеріального забезпечення першої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2 НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником 21.01.2023 року, близько 05 год. 00 хв., перебуваючи в місці тимчасової дислокації відділу прикордонної служби № НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , отримавши законний усний наказ свого прямого начальника начальника відділу прикордонної служби №2 НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майора ОСОБА_8 щодо збільшення кількості військових для оборони та недопущення прориву противника на РОП «Афіни» в районі м. Бахмут Донецької області, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

04.02.2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі, шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливою погрозою застосування насильства до них; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується, оскільки підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , вчиняючи непокору в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків на бойових позиціях в умовах воєнного стану, тим самим може повторно, самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 408 КК України.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Враховуючи вищевказане, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний свою вину не визнав. Заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що під час оголошення наказу погано почував себе, про що повідомив командиру. Однак, військово-лікарську комісію не було проведено. Зазначив, що виявляє бажання продовжувати виконувати свої обов`язки на військовій посаді.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, зазначених у клопотанні, та відсутність доказів, що підтверджують підозру. Зазначив, що підозрюваний виявляє бажання продовжувати виконувати свої обов`язки на військовій посаді.

Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження №000330 від 23.01.2023 року, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження №000330 від 23.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

04.02.2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Як видно із наданих матеріалів, доданих до клопотання і матеріалів кримінального провадження, є підстави вважати, що підозрюваним ОСОБА_4 скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, про що свідчать копії протоколів допитів свідків; протоколи проведення слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий і прокурор.

Надаючи оцінку доводам прокурора і слідчого на предмет наявності зазначених ними ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, вважаю, що вказані ризики під час розгляду клопотання не доведені.

Так, ОСОБА_4 з моменту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто з 21.01.2023 року, нікуди не зник; самостійно прибув для розгляду даного клопотання до суду. Посилання на те, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення є гіпотетичними і також нічим не підтвердженні.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги дані про особу ОСОБА_4 , який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, тобто має міцні соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, виявляє бажання виконувати військові обов`язки і надалі, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання, оскільки сама по собі тяжкість інкримінованого йому злочину не може вважатися достатньою причиною для тримання особи під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1