ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/447/22
Провадження № 11кп/818/311/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

УСТАНОВИЛА:

На зазначений вирок місцевого суду прокурором у кримінальному провадженні подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування посилається на те, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 02 лютого 2022 року розглянуто судом у спрощеному порядку, відповідно до вимог ст.382 КПК України без виклику сторін. Згідно супровідного листа від 02 лютого 2022 року, який був надісланий на адресу прокуратури, та з якого вбачається, що Фрунзенським районним судом направляється прокурору вирок щодо ОСОБА_6 , а по факту направлено вирок за обвинуваченням ОСОБА_7 , який не є стороною по справі.

Окрім цього, посилається на повномасштабне вторгнення Збройних сил Російської Федерації на території України та початком війни 24.02.2022 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження було пропущено ним з поважних причин, просить його поновити.

В судове засідання прокурор та захисник не з`явилися, надали до суду, кожен окремо заяви з проханням апеляційний розгляд провести без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників, щодо поданого клопотання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

На підставі п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 17 червня 2020 року у справі № 51-1599км20, поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення за відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. 117 КПК України, може бути необізнаність заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення (відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в Постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18), а також захворювання учасника провадження та інші непереборні обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Як вбачається з матеріалів провадження оскаржений вирок суду був постановлений 02 лютого 2022 року в спрощеному порядку, відповідно до вимог ст.382 КПК України без виклику сторін (т.2 а.с.18-20).

В цей же день, відповідно до наявного в матеріалах кримінального провадження супровідного листа, вирок суду був направлений всім учасникам судового процесу (т.2 а.с.21).

Як вбачається з поданого клопотання про поновлення строку на оскарження, причиною пропуску процесуального строку послугувало направлення районним судом копії вироку щодо іншого обвинуваченого та військовий стан, у зв`язку з чим апеляційна скарга була подана лише 29 грудня 2022 року, тобто більш ніж через 10 місяців після ухвалення вироку.

Однак, на думку колегії суддів такі підстави не свідчать про поважність пропущення строку, виходячи з наступного.

Так, посилання прокурора на те, що судом було направлено на адресу прокуратури вирок щодо іншого обвинуваченого, не є переконливим мотивом поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду, враховуючи його обізнаність про надходження 31 січня 2022 року обвинувального акту щодо ОСОБА_6 до Фрунзенського районного суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, про що він зазначає в своїй апеляційній скарзі (т.2 а.с.28).

Поряд з цим, отримавши супровідний лист, з якого вбачалось, що Фрунзенським районним судом м.Харкова направляється копія вироку щодо ОСОБА_6 , а по факту направлено вирок щодо іншої особи, прокурором не вжито заходів отримання копії вироку щодо ОСОБА_6 .

Поряд з цим, сам по собі факт запровадження у країні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення пропущеного апеляційного строку, оскільки слід врахувати конкретні обставини, які перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу. Верховний суд виходить с того, що в такому випадку слід брати до уваги, зокрема, територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування, хід бойових дій на відповідній території, існування реальної небезпеки для життя учасників процесу, тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати його завершення, наявність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право в межах процесуального строку, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення та інші обставини.

Так, доводи апелянта про те, що у нього була відсутня можливість своєчасного подання апеляційної скарги на вирок суду з причин, що не залежали від нього, у зв`язку із введенням воєнного стану, є безпідставними, виходячи з наступного.

З огляду на час постановлення оскаржуваного вироку, про якій прокурор був обізнаний з огляду на його процесуальний статус та повноваження, то він мав достатньо часу (до початку військового вторгнення РФ на територію України) подати апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга прокурором була подана лише 29 грудня 2022 року, тобто більш ніж через 10 місяців після постановлення вироку, а тому враховуючи обізнаність прокурора, підстави на які він посилається не свідчать про поважність пропущення зазначеного процесуального строку.

Апеляційний суд також звертає увагу, що прокурор є фахівцем в галузі права, використання ним своїх процесуальних прав пов`язано безпосередньо з його професійною діяльністю, не потребує сторонніх знань чи правової допомоги, тому строк у більш ніж два тижні (до початку війни), на думку колегії суддів, є цілком достатнім для підготовки та направлення апеляційної скарги.

Таким чином, в клопотанні прокурора ОСОБА_5 переконливих мотивів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду не наведено, причини, на які посилається останній, колегія суддів не вважає об`єктивно непереборними, такими, що унеможливлювали як в загальному розумінні, так й з точки зору вимог кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, з огляду на процесуальний статус апелянта і його повноваження, визначені державою, скористатися йому правом на оскарження даного судового рішення, вагомих правових підстав для поновлення такого строку колегія суддів не вбачає. Апелянт мав всі передбачені законом можливості для належної реалізації свого права на оскарження вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 вчасно.

Відповідно до ч.3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на вирок Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_6 - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3