Провадження № 1-кп/643/1036/22
Справа № 643/3035/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022
Московський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800 від 09.09.2022, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Ямпільського району Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, неодруженого, який осіб на утриманні не має, із середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
На початку серпня 2022 року, точну дату та час в ході проведення дізнання встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 через соціальну мережу інтернет, застосовуючи месенджер «Тelegram», зв`язався з невстановленою в ході проведення дізнання особою, яка виставила оголошення про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія та пропонуючи виготовити його на ім`я замовника. В цей момент у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення водія з метою його подальшого особистого використання. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, розраховуючи у подальшому його використовувати у власних цілях під час керування транспортними засобами, видаючи його за справжнє, ОСОБА_3 замовив у невстановленої в ході проведення дізнання особи виготовлення на своє ім`я підробленого посвідчення водія категорії «А1, А, В, С».
При цьому ОСОБА_3 , знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, реалізуючи свій протиправний умисел, вчинив пособництво у його виготовлені, надавши з використанням месенджеру «Тelegram», невстановленій в ході проведення дізнання особі копію паспорту громадянина України, копію картки платника податків, виданих на його ім`я з його особистими даними, чотири свої фотокартки та зразок власного підпису, тобто необхідні дані, без яких виготовлення підробленого посвідчення було б неможливим, а також заздалегідь обіцяв придбати вказаний підроблений офіційний документ - посвідчення водія.
Після чого, у серпні 2022 року, точну дату в ході дізнання встановити не виявилось можливим, у денний час доби, ОСОБА_3 , знаходячись на АДРЕСА_2 , незаконно придбав у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 6000 гривень, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 02.03.2018 на його ім`я нібито ТСЦ № 8044, виготовлений на пластиковій основі з метою його подальшого використання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається підприємством, установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.
Крім того, ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним щодо порядку та умов отримання посвідчення водія категорії «А1, А, В, С» в Україні, усвідомлюючи, що вказаний порядок передбачає отримання теоретичних знань і практичних навичок водіння, в ході яких є обов`язковими відвідування теоретичних та практичних занять, складання іспиту в сервісному центрі МВС України і що посвідчення водія категорії «А1, А, В, С» видається лише за результатами позитивного складання іспитів, не бажаючи дотримуватись встановленого українським законодавством порядку отримання посвідчень водія, Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, у серпні 2022 року у денний час доби, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно придбав при вищезазначених обставинах, у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 6000 гривень, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданий 02.03.2018 на його ім`я нібито ТСЦ № 8044, виготовлений на пластиковій основі.
Далі, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою використання підробленого офіційного документу, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 02.03.2018 на його ім`я є підробленим і не надає йому право керування транспортними засобами на території України, але ззовні документ виглядає, як справжнє посвідчення водія категорії «А1, А, В, С», пред`явив завідомо вищевказане підроблене посвідчення водія на вимогу працівникам Управління патрульної поліції ДПП МВС України в Харківській області, які зупинили ОСОБА_3 08.09.2022 року приблизно о 20.12 годин по АДРЕСА_2 під час керування ним мотоциклом «Сузуки» без державних номерних знаків, тим самим використав завідомо підроблений документ, який не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на момент вчинення правопорушення не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів відповідно до ст.50 КК України, з урахування того, що обвинувачений у заяві просив призначити йому покарання у виді штрафу, зазначив, що неофіційно працевлаштований та підтвердив матеріальну спроможність сплати штраф, призначити покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкціями частин статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені правопорушення
Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до п.7, п.9 Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27 квітня 2018 року, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання судовим рішенням законної сили і повідомити про це орган пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 2,7,368-370,371,373,374,381,382,394,395 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 України та призначити йому покарання:
-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу, в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп;
-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу, в розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6800 (шість тисяч вісімсот) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи в сумі 1132,68 гривень.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрьського районного суду м.Полтави від 14.09.2022.
Речовий доказ: водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , 1998 року народження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000800.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Суддя ОСОБА_1