Справа № 452/2898/22
Провадження № 1-кп/452/333/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2022 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження №0000378 від 11.08.2022р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ковиничі Самбірського району, жительки АДРЕСА_1 ; українки, громадянки України; із середньо-спеціальною освітою, працюючої на посаді лаборанта в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Бабина Самбірського району; раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 11 серпня 2022 року о 09.00год керуючи технічно-справним транспортним засобом - автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Заміська в м. Самбір у напрямку від вул. Перемишльська та здійснюючи виїзд на головну дорогу вул. Котляревського на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, порушила вимоги Р. 2 п. 2.3б); Р. 10 п. 10.1; Р. 16 п. 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р., які виразились в тому, що вона проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед виїздом на головну дорогу не переконалась у безпечності своїх дій для інших учасників дорожнього руху, здійснила виїзд на головну дорогу, рухаючись на перехресті прямо, не надала перевагу в русі водію ОСОБА_6 , яка рухалася автомобілем марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_2 головною дорогою вул. Котляревського в напрямку до вул. Шухевича, - в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, від якого автомобіль, яким керувала ОСОБА_4 виїхав на лівий тротуар вул. Заміська, де здійснив наїзд на нерухомий об`єкт дорожній знак, встановлений на металевій трубі, який впав на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення.

Судом проаналізовано показання обвинуваченої із позиціями захисника, потерпілої та прокурора, представлені докази досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки вона своїми діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту як особа, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 ; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачена повинна за це понести кримінальну відповідальність.

На підтвердження встановлених судом обставин винність особи вбачається із допитаної безпосередньо у судовому засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , яка свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому розкаялася та показала про обставини вчиненого злочину; просила не позбавляти її волі та права керування транспортним засобом, оскільки посвідчення водія їй потрібне для того, щоб доїжджати до місця праці; однаково суду ствердила потерпіла ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні, котра далі у письмовому зверненні просила обвинувачену суворо не карати і в рамках закону, а також не позбавляти особу права керування транспортними засобами.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини, її винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена сукупністю зібраних доказів у ході досудового розслідування, дослідження яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за погодженням із учасниками кримінального провадження визнав недоцільним. Водночас судом з`ясовано чи правильно розуміють сторони кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи раніше наведене та наявні дані матеріалів кримінального провадження, суд переконаний у доведенні вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. За ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

У відповідності до вимоги ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Тому, призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого; також судом узято до уваги особу винної, яка щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, беззастережно визнала свою винуватість, повністю відшкодувала заподіяну шкоду; її характеристику, сімейне становище, обставини вчинення кримінального правопорушення. Із урахуванням цього слід призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для призначення більш м`якого покарання обвинуваченій, чи для переходу до іншого більш м`якого, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини Кримінального кодексу України за вчинене, - не встановлено як і підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_4 згідно довідки Інформаційного Центру раніше не судима; за наявними характеристиками позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи; згідно звернення завідувача АЗПСМ використовує часто транспортні засоби в робочих цілях, а відтак просить не позбавляти її права керувати ТЗ.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку; обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно до п. п. 20, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом ураховано окрім загальних засад такого, і роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання».

За інформацією досудової доповіді стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 №1775/17/36-22 від 21.11.2023 року складено Висновок, яким встановлено низьку ймовірність вчинення особою повторного правопорушення та Самбірський РВ з питань пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, вона не становить небезпеки для суспільства.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченій ОСОБА_4 , із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченої, позицій потерпілої про обрання несуворого покарання із застосуванням ст. 75 КК України та аналогічно прокурора про обрання такого покарання у межах закону; із урахуванням поведінки особи до і після вчинення злочину, вимоги закону, того, що всі близькі родичі обвинуваченої є військовослужбовцями і приймають участь у забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, - із урахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки на переконання суду порушення Правил особою хоча і було грубим у даних правовідносинах, однак суд погоджується із потребою задоволення звернення усіх учасників про таке як і самої обвинуваченої; разом з тим слід звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням покладення на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, - що є тотожним позиції сторін кримінального провадження, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчиненню нею нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільного позову у встановленому законом порядку не заявлено, - як встановлено судом обвинувачена із потерпілою добровільно вирішили це питання як і з іншим учасником дорожнього руху; питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; витрати на залучення експерта підлягають стягненню із обвинуваченої у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2(два) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.08.2022р. на автомобіль «"SKODA OCTAVIA" д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 та на автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , який частково скасований ухвалою від 08.09.2022р., - скасувати повністю.

Речові докази: автомобіль марки "SKODA OCTAVIA" д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_8 та автомобіль марки "VOLKSWAGEN CADDY" д.н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_9 , - вважати повернутими законним власникам.

Стягнути із ОСОБА_4 у дохід держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні №0000378 від 11.08.2022р. на суму 8495,1(вісім тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 10коп.)гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, надіслати потерпілій ОСОБА_7

Суддя