Справа № 953/6388/22
н/п 1-кс/953/4562/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінально провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0003091 від 03.10.2022 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Володимирівка Волноваського району Донецької області, громадянину України, з вищою освітою, неодруженого, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, працює старшим комірником ПП «Будпостач», зареєстрованому та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2022 року слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчої судді з клопотанням по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003091 від 03.10.2022, про продовження строку тримання під вартою в державній установі «Харківській слідчий ізолятор» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строків досудового розслідування без визначення розміру застави в порядку ч. 4 ст.183 КПК України.
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003091 від 03.10.2022.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2022 м. Ізюм Ізюмського району Харківської області було окуповано збройними формуваннями РФ, після чого, на вказаній території розпочалось формування окупаційної влади та незаконних органів, серед яких ті, які виконували правоохоронні функції.
Так, у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в липні 2022 року, під час перебування за місцем свого фактичного проживання та реєстрації ( АДРЕСА_1 ), виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади в незаконних правоохоронних органах створених на тимчасово окупованій території, а саме в «Ізюмському міському райвідділі міліції управління внутрішніх справ у Харківській області».
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , на початку липня 2022 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), прибув до будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився вищевказаний незаконний правоохоронний орган, та вступив у зв`язок із особою ОСОБА_8 , який займав посаду «начальника дільничих Ізюмського міського райвідділу міліції управління внутрішніх справ у Харківській області». В ході діалогу ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , було проведено співбесіду, після чого останній був призначений на посаду дільничого «Ізюмського міського райвідділу міліції управління внутрішніх справ у Харківській області», до службових обов`язків якого входило: прийняття заяв від громадян щодо втрати документів та опитування їх сусідів для підтвердження встановленої особи, відмічатись кожного дня у журналі обліку робочого часу.
Таким чином, ОСОБА_5 з середини липня 2022 року до моменту деокупації м. Ізюм, Ізюмського району Харківської області (приблизно до 09.09.2022), виконував службові обов`язки дільничого у правоохоронному органі «Ізюмський міський райвідділу міліції управління внутрішніх справ у Харківській області».
04.10.2022 ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.208 та ст.615 КПК України.
04.10.2022 повідомлено ОСОБА_5 про підозру за ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долученні до клопотання.
05.10.2022 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.11.2022.
11.11.2022 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 04.01.2023.
Сторона обвинувачення зазначила, що з метою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно: встановити та допитати свідків яким відомі обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України; відшукати, вилучити та оглянути документацію т.зв. «Ізюмського міського райвідділу міліції управління внутрішніх справ у Харківській області», з підтверджуючими даними щодо зайняття ОСОБА_5 посади в вищевказаному правоохоронному органі. Разом з цим, проведення даних процесуальних та слідчих (розшукових) дій дасть змогу провести об`єктивне досудове розслідування, встановити додаткові обставини вини або невинуватості підозрюваного, а також виконання завдань кримінального провадження.
Підставою для звернення до слідчої судді із даним клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 стали наявність достатніх підозр вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, та продовження існування ризиків, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, згідно з положеннями КПК України, ризики, передбачені пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати на даний час.
Сторона обвинувачення в судовому засіданні підтримала подане клопотання з підстав, зазначених у його змісті, просила його задовольнити.
Сторона захисту не заперечувала проти повідомленої підозри, разом з цим заперечувала проти задоволення клопотання про продовження тримання під вартою, посилаючись на недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прохала відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши більш м`який запобіжний захід.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши клопотання та додані до нього документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

З наданих матеріалів встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003091 від 03.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 7 статті 111-1 КК України внесені до ЄРДР 03.10.2022 за фактом того, що відповідно до повідомлення Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області в ході проведення контррозвідувальних заходів встановлено громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після початку повномасштабного вторгнення військами РФ в Україну 24.02.2022 під час окупації з липня 2022 року добровільно зайняв посаду «дільничного» в незаконному правоохоронному органі так званої «Народної поліції», який створений на тимчасово окупованій території Ізюмського району Харківської області.

04.10.2022 ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.208 та ст.615 КПК України.

04 жовтня 2022 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0003091 від 03.10.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, тобто добровільному зайнятті посади «дільничного» в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме в «Ізюмському міському райвідділі міліції управління внутрішніх справ у Харківській області».

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 05.10.2022 підозрюваному ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 44 (сорок чотири) дні до 17.11.2022 року включно, без визначення застави.
Дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 17.11.2022, що стало підставою звернення сторони обвинувачення до слідчої судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п.1 ч.3 ст. 199 КПК України);
- наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п.2 ч.3 ст.199 КПК України).
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч.4 ст.199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.5 ст.199 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст.214 КПК України) за підписом заступника начальника Ізюмського РВ УСБУ в Харківській області підполковника ОСОБА_9 від 09.10.2022; показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 19.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 01.10.2022; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 19.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 17.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 30.09.2022; показаннями свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 19.09.2022; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , які містяться в протоколі допиту від 04.10.2022.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
На даній стадії кримінального провадження слідча суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливості вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.
Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих (розшукових) дій.
Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2022, тобто до 17.11.2022, зокрема: встановити та допитати свідків яким відомі обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України; відшукати, вилучити та оглянути документацію т.зв. «Ізюмського міського райвідділу міліції управління внутрішніх справ у Харківській області», з підтверджуючими даними щодо зайняття ОСОБА_5 посади в вищевказаному правоохоронному органі.
Слідча суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення стосовно того, що провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у зазначений строк не виявилося можливим внаслідок складності провадження, у зв`язку з чим, 11.11.2022 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_15 до трьох місяців, тобто до 04 січня 2023 року.
Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, а саме злочином проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Крім того, є розумна підозра вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умов Збройної агресії РФ проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території РФ чи тимчасово окупованих частинах території України. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні продовження існування ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідча суддя бере до уваги, що існує коло осіб, які на даний час не допитані в якості свідків. Вищезазначене дає підстави обґрунтовану ймовірність незаконного впливу зі сторони підозрюваного, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Також достатньо обґрунтованим є продовження існування ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, а саме злочином проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який має вищу освіту, неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно з підозрою, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
За таких обставин, слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що злочин за ч.7 ст.111-1 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є злочином проти основ національної безпеки України, який вчинений під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Відповідно до аб. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.
За таких обставин клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінально провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню №0003091 від 03.10.2022 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні за №0003091 від 03.10.2022, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 51 (п`ятдесят один) день до 03 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.
Зобов`язати слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_16 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останньому.
Встановити строк дії ухвали до 03.01.2023 включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 16 листопада 2022 року.

Слідча суддя ОСОБА_1