ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/725/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 13 вересня 2021 року приблизно о 16 год. 55 хв., перебуваючи в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, а саме, поряд з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось з застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, аморально та зверхньо ставлячись до прав, свобод і законних інтересів громадян, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що ОСОБА_2 , тримаючи в руках предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень (самозарядний пістолет моделі «Форт-6Р» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А.), що призначений для стрільби патронами несмертельної дії, з хуліганських спонукань, умисно, протиправно здійснив два хаотичні постріли в сторону неповнолітнього ОСОБА_5 , який в той час знаходився поряд.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, не визнав, пояснивши, що 11 вересня 2021 року він був у компанії разом зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Спочатку їх було приблизно 7-8 чоловік, а потім залишились утрьох. Вони знаходились на веранді за будинком, що по АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. Приблизно після 16 години підійшов чоловік і сказав, щоб вони не розпивали спиртні напої, на що вони погодились. Потім підійшов потерпілий та сказав, що розпиття спиртних напоїв у громадському місці заборонено. ОСОБА_2 сказав, що вони зараз збирають речі і йдуть. Після цього ОСОБА_2 відійшов відповісти на телефонний дзвінок. В цей час до жінок підійшов потерпілий і ще один хлопець та розмовляли без нього. Коли ОСОБА_2 повернувся, то ОСОБА_9 повідомила про те, що хлопці сказали їм заплатити «абонплату». Вони вирішили піти. Жінки пішли одразу, а ОСОБА_2 забрав речі та пішов за ними. В цей час, потерпілий разом з іншими хлопцями, яких було 5-7 чоловік, почали йти за ним на відстані приблизно 7-10 м. ОСОБА_2 попередив потерпілого, що не потрібно за ним йти, але той продовжив висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою. Оскільки хлопці тримали руки у кишенях та він не знав, що в них на думці, ОСОБА_2 дістав пістолет та здійснив лише 2 попереджувальні постріли в землю, при цьому, стверджував, що ні в кого не цілився, та пішов. Коли наздогнав ОСОБА_9 , то поклав пістолет їй в сумку, а коли побачив працівників поліції, то одразу витягнув руки щоб йому надягли кайданки.

Також, надаючи відповіді на питання, ОСОБА_2 зазначив, що коли він здійснював постріли, то потерпілий був від нього приблизно на відстані 2 метрів. Застосував зброю, оскільки в нього були побоювання щодо потерпілого та інших, які були разом з ним. Уважає, що вірно оцінив ситуацію та обґрунтовано застосував зброю, оскільки хотів себе убезпечити.

Не дивлячись на такі показання обвинуваченого ОСОБА_2 та не визнання вини, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає повністю доведеною його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при викладених у обвинувальному акті обставинах, що підтверджується наступним.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що після його дня народження йому подарували собаку і в той день, коли сталася стрілянина, приблизно після 16 год., він зібрався до ветлікарні. Біля його будинку, що по АДРЕСА_2 , є бесідка, в якій сидів обвинувачений разом з двома жінками, та які були нетверезі. Знайомий потерпілого зробив ОСОБА_2 зауваження за те, що вони розпивають спиртні напої біля дитячого майданчика, але останній почав виражатися нецензурною лайкою. ОСОБА_5 зробив ОСОБА_2 зауваження, почалась словесна перепалка, після чого він пішов. Однак, у подальшому потерпілий зустрівся з обвинуваченим на стежці, де останній здійснив 3 постріли: 1 вверх, 2-й - не пам`ятає куди, а 3-й був направлений ОСОБА_5 у ноги. Поряд з потерпілим, також, був його дядько, але він не пам`ятає, чи був постріл в його сторону. Після цього ОСОБА_5 пішов із собакою до лікарні. Коли повертався, то обвинувачений вже був затриманий, а він розповів працівникам поліції як все відбувалось.

Надаючи відповіді на питання, ОСОБА_5 стверджував, що він особисто не виражався нецензурною лайкою в бік обвинуваченого, а навпаки, саме ОСОБА_2 йшов за ним та виражався нецензурною лайкою.

Суд ураховує, що показання потерпілого були послідовними, логічними, переконливими, не мають істотних суперечностей, які б давали підстави для сумнівів. Підстав обмовляти обвинуваченого у потерпілого не має, оскільки він раніше не мав ніяких конфліктних ситуацій з ОСОБА_2 та взагалі його не знав.

Крім того, такі показання потерпілого узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема, з:

-показаннями свідка ОСОБА_10 , з яких убачається, що він є дядьком потерпілого. Точної дати і часу він вже не пам`ятає, коли він разом з ОСОБА_5 у другій половині дня йшов робити щеплення його собаці. Племінник вийшов трохи раніше, а він вже за ним. Коли вийшов з будинку, то побачив як обвинувачений йде за племінником і лається в його бік. ОСОБА_5 сказав обвинуваченому йти своєю дорогою, бо він не буде з`ясовувати з ним відносини. Коли ОСОБА_10 підійшов до них, то відчув «перегар» і сказав обвинуваченому йти своєю дорогою, але ОСОБА_2 , їх наздогнав, та свідок побачив в його руках пістолет. В цей момент ОСОБА_2 , виражаючись нецензурною лайкою, робить 2 постріли в бік потерпілого та нього, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції, а племінника відправив до ветлікарні. Коли приїхали працівники поліції, він їм розказав як все відбувалося та показав місце, де були постріли, і вони там знайшли гільзи. Також, свідок зазначив, що обвинувачений на діалог не йшов, постійно виражався нецензурною лайкою, та казав, що всіх постріляє;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , з яких убачається, що він є інспектором УПП в м. Києві, та 13 вересня 2021 року після 17 год. приїхав за викликом по АДРЕСА_2. По прибуттю свідок ОСОБА_10 вказав на особу, яка вчинила декілька пострілів, яким виявився обвинувачений. Також, у ОСОБА_9 , яка була разом з обвинуваченим, в сумці було знайдено пістолет, який, як вона повідомила, належить ОСОБА_2 ;

-аналогічними показаннями свідка ОСОБА_12 , з яких убачається, що він є інспектором УПП в м. Києві, та 13 вересня 2021 року після 17 год. приїхав за викликом по АДРЕСА_2. По прибуттю свідок ОСОБА_10 вказав на особу, яка вчинила декілька пострілів, яким виявися обвинувачений. Також, у ОСОБА_9 , яка була разом з обвинуваченим, в сумці було знайдено пістолет, який, як вона повідомила, належить ОСОБА_2 . Крім того, опитали ОСОБА_5 , який повідомив, що коли він проходив повз обвинуваченого, той виражався нецензурною лайкою та застосував пістолет. ОСОБА_2 був у сильному алкогольному сп`янінні, вів себе агресивно. Також, свідок зазначив, що коли вони приїхали приблизно через 5-7 хв. з моменту виклику, то було багато людей та дітей, але вони відмовилися давати пояснення;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який приймав участь в якості понятого під час вилучення предмету схожого на пістолет, який був належним чином упакований;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка повідомила суду, що вона раніше працювала разом з обвинуваченим. В той день на роботі був переоблік і вона разом з ОСОБА_2 та іншими пішла розпивати спиртні напої біля будинку на альтанці, що по АДРЕСА_2 . За ними почали спостерігати місцеві. Коли ОСОБА_2 відійшов поговорити по телефону, до них підійшли місцеві і сказали щоб вони не розпивали спиртні напої у громадському місці. Свідок разом з іншим працівником ОСОБА_8 вирішила піти, але не прибрали за собою. Самого конфлікту вона не пам`ятає, погроз з боку чоловіків, які до них підходили, вона також не пам`ятає. Коли вони пішли вперед, то ОСОБА_2 трохи затримався. Пострілів вона не чула. Хвилин через 15 її наздогнав ОСОБА_2 та поклав у її сумку пістолет;

-даними, які містяться в протоколі ОМП від 13 вересня 2021 року з додатками до нього (а.с. 74-78), з яких вбачається, що предметом огляду є відкрита ділянка місцевості, на якій виявлено металевий предмет, який зовні схожий на вогнепальну чи травматичну зброю, а саме, на пістолет з написом « НОМЕР_1 », а також магазин;

-даними, які містяться в протоколі ОМП від 13 вересня 2021 року з додатками до нього (а.с. 79-88), з яких вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_3, на якій виявлено 2 гільзи від пістолетних набоїв;

-висновком експерта № СЕ-19/111-21/44868-БЛ від 30 вересня 2021 року (а.с. 95-108), з якого вбачається, що наданий на дослідження пістолет, вилучений при ОМП 13 вересня 2021 року, належить до коротко ствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, що призначений для стрільби патронами несмертельної дії, а надані на дослідження 2 гільзи калібру 9 мм Р.А. стріляні з наданого на дослідження пістолету «Форт 6Р»;

-даними протоколу перегляду відеозапису та додатку до нього від 14 вересня 2021 року (а.с. 110-116), з яких вбачається, як працівник поліції оглядає пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями «Форд 6Р», який йому передала ОСОБА_9 ;

-заявою ОСОБА_5 про залучення його в якості потерпілого, оскільки ОСОБА_2 13 вересня 2021 року біля 16 год. 55 хв. вчинив хуліганські дії (а.с. 119).

Щодо показань обвинуваченого ОСОБА_2 у судовому засіданні, що у нього не було умислу порушувати громадський порядок та здійснювати постріли в сторону інших осіб, він хотів лише захистити себе через те, що відчував загрозу зі сторони потерпілого, то суд уважає їх такими, що не відповідають дійсності і спрямовані на уникнення останнім кримінальної відповідальності, оскільки вони були спростовані показаннями потерпілого, свідків та іншими доказами, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, що узгоджуються між собою і не викликають у суду сумнівів.

Щодо тверджень обвинуваченого, що в нього були побоювання за свою безпеку, оскільки група осіб з потерпілим його переслідувала, то вони не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та спростовуються показаннями потерпілого і свідків, згідно яких, саме ОСОБА_2 виражався нецензурною лайкою, йшов за потерпілим та безпричинно застосував зброю.

Суд, також, не погоджується з доводами обвинуваченого про те, що тримання потерпілим рук у карманах могло створювати для нього реальну загрозу для його життя та здоров`я.

Тому, на переконання суду, пояснення обвинуваченого, що зброю він застосував виключно для попередження та самозахисту, є надуманими, а його дії у даному випадку були позбавлені будь-якої необхідності.

Між тим, поведінка ОСОБА_2 вказує саме на те, що він хотів показати свою ніби вищість (винятковість), пов`язану з неповагою до потерпілого, який дозволив собі зробити йому зауваження, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.

Щодо доводів сторони захисту, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що потерпілому були спричинені тілесні ушкодження про що він вказував у своїй заяві про визнання його потерпілим, то суд звертає увагу, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_2 не пред`являлось обвинувачення в спричиненні ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень.

Щодо доводів сторони захисту про нікчемність заяви ОСОБА_5 стосовно визнання його потерпілим, оскільки подія сталася 13 вересня 2021 року, а заява датована 18 вересня 2021 року, то потерпілий в судовому засіданні пояснив, що він вказану заяву особисто не писав, а друкували з його слів, проте, він її читав та підписував. Чому вона датована 18 вересня, він не знає.

Між тим, захисник не обґрунтував у судовому засіданні, яким чином вказані неточності могли вплинути на доведеність чи недоведеність винуватості обвинуваченого, оскільки сам ОСОБА_2 не оспорює факт застосування пістолету в той час, коли поруч з ним був присутній потерпілий.

Щодо доводів сторони захисту про нелогічність та суперечність в показаннях свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_5 , то суд не знайшов у показаннях вказаних осіб таких розбіжностей, які б могли вплинути на правильність рішення.

Стосовно посилань захисника на те, що ОСОБА_5 у судовому засіданні ніби то вказував про відсутність поруч з ним його дядька ОСОБА_10 в момент здійснення пострілів, то вони не відповідають дійсності, оскільки останній зазначив, що враховуючи проміжок часу, який пройшов з дня вчинення правопорушення, він вже не пам`ятає всіх подій.

Між тим, суд звертає увагу, що саме свідок ОСОБА_10 викликав працівників поліції та, коли вони приїхали, розповідав обставини справи, вказав на ОСОБА_2 , як на особу, яка здійснювала постріли, що було підтверджено в судовому засіданні свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Не погоджується й суд із твердженням захисника про те, що оскільки свідок ОСОБА_10 є родичем потерпілого, тому до його показань слід відносити критично, так як лише сам факт перебування у родинних відносин не є беззаперечним доказом зацікавленості свідка.

Щодо доводів захисника про те, що свідок ОСОБА_9 підтвердила наявність компанії з 5-7 осіб, які мали загрозливий чи агресивний вид, та підходили до них вимагати гроші, то вказане не відповідає дійсності, оскільки остання в судовому засіданні зазначила про трьох осіб, при цьому, погрози з їх боку вона не пам`ятає.

Щодо твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також те, що, на його думку, місце вчинення кримінального правопорушення не є громадським місцем.

Так, зі змісту ст. 296 КК вбачається, що об`єктом захисту за цією нормою є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав і свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння виходить із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, що склалися між такою особою та потерпілим.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, фактичною підставою кваліфікації кримінального правопорушення ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 296 КК стали об`єктивні дані (обставини), досліджені в судовому засіданні й зазначені у даному вироку. Під час юридичної оцінки цих даних були з`ясовані: природа взаємин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, причина виникнення діяння; місце вчинення протиправних дій, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; властивості використаного ним знаряддя посягання; характер наслідків та причинний зв`язок між ними і діями останнього.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 і потерпілий між собою не були знайомі, в особистих неприязних стосунках не перебували, постріли здійснив у бік, де знаходився потерпілий, без будь-якої причини, тобто фактично діяв з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі.

З огляду на ці обставини та їх кримінально-правове значення судом зроблено висновок про наявність у діях ОСОБА_2 ознак хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Доводи захисника про вчинення правопорушення на ділянці дороги, яка знаходиться на відстані від дитячого майданчику та за відсутності інших осіб, що виключає кваліфікацію дій обвинуваченого як хуліганських, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки громадське місце це територія, яка використовується для задоволення певних соціальних потреб (відпочинку, роботи, пересування) та є вільною у використанні для необмеженого кола осіб, тобто має публічний характер.

Щодо доводів захисника про те, що застосування пістолета не створювало реальної загрози, то, на переконання суду, враховуючи той факт, що згідно пояснень потерпілого та свідка, вони знаходились неподалік від обвинуваченого, цілком обґрунтовано, що останні могли сприймати його дії, як такі, що направлені на спричинення їм шкоди.

Разом з тим, згідно обвинувального акту, ОСОБА_2 органом досудового розслідування, також, обвинувачується в тому, що після здійснення двох пострілів в сторону потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, не реагуючи на зауваження ОСОБА_10 та неповнолітнього ОСОБА_5 припинити свої дії, продовжуючи тримати в руках самозарядний пістолет моделі «Форт-6Р» № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р.А., здійснив ще один постріл у невідомому напрямку.

Однак, дослідивши та перевіривши в судовому засіданні докази, зібрані по справі, суд уважає, що даний епізод підлягає виключенню з обсягу обвинувачення, оскільки не знайшов свого підтвердження під час розгляду даного кримінального провадження.

Зокрема, згідно протоколу ОМП від 13 вересня 2021 року (а.с. 79-88), при огляді ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_3, було виявлено саме 2 гільзи від пістолетних набоїв, згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/44868-БЛ від 30 вересня 2021 року (а.с. 95-108), на дослідження було надано 2 гільзи калібру 9 мм Р.А. стріляні з наданого на дослідження пістолету «Форт 6Р», згідно заяви ОСОБА_5 про залучення його в якості потерпілого (а.с. 119) вбачається, що в його сторону було здійснено два хаотичні вистріли. Також, свідок ОСОБА_10 вказував у суді про два постріли обвинуваченим.

Щодо пояснень потерпілого в тій частині, де він категорично стверджував про три постріли, то суд в цій частині оцінює їх критично, оскільки останній не зміг в суді пояснити, куди було здійснено третій постріл.

Між тим, суд звертає увагу, що в даному кримінальному провадженні кількість пострілів та виключення даного епізоду з обсягу обвинувачення не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_2 , оскільки застосування останнім предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (самозарядного пістолету) під час учинення хуліганських дій, створювало реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілого, що вже є достатнім для наявності в діях останнього такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК України).

Таким чином, суд повно і всебічно розглянувши кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у тому числі перевіривши і оцінивши усі доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_2 про його невинуватість, уважає, що фактичні обставини в кримінальному провадженні встановлені у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, та винуватість останнього у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд, ураховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, те, що, відповідно до вимог ст. 12 КК України, він є тяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, приходить до висновку, що останньому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Разом з тим, ураховуючи дані про особу обвинуваченого, який несудимий, має постійне місце проживання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд уважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, і тому до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, суд уважає за необхідне, відповідно до ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію щодо предмету схожого на пістолет з маркуванням «Форд-6Р», калібру 9 мм, № НОМЕР_1 , оскільки він був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Долю речових доказів та процесуальних витрат слід вирішити відповідно до вимог КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заставу в розмірі 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн. після набрання вироком законної сили, внесену 16 вересня 2021 року (одержувач ТУ ДСА України), повернути заставодавцю - ОСОБА_14 .

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведеної експертизи на суму 1372 грн. 96 коп. в дохід держави.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України речовий доказ, а саме: пістолет з маркуванням «Форд-6Р», калібру 9 мм, № НОМЕР_1 , що знаходиться в камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, - конфіскувати у власність держави.

Речові докази по справі, а саме:

-магазин до предмету схожого на пістолет з маркуванням «Форд-6Р», який знаходиться в камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, - залишити у власності ОСОБА_2 ;

-2 предмета схожі на гільзи, один предмет схожий на набої, які знаходяться в камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, - - знищити;

-2 CD-R диски - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1