УХВАЛА

18 січня 2023 року

м. Київ

провадження № № 51-2395 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 ,

встановив:

28 листопада 2022 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 3, п. 4, п. 5 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду ОСОБА_4 направила нову касаційну скаргу, проте приписів ст. 427 КПК не дотрималася та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунула.

Зокрема, в своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначила, що оскаржує ухвалу Верховного Суду від 28 листопада 2022 року, якою її касаційну скаргу було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки відповідно до положень ст. 424, ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та відповідно предмету касаційного оскарження. Окрім того в своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 фактично не оскаржує зазначену нею ухвалу Верховного Суду, а зі змісту касаційної скарги в порушення п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України не можливо встановити судові рішення судів попередніх інстанцій, що оскаржуються. Відсутність посилання на судові рішення позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити чи можуть вони бути предметом перевірки у касаційному порядку з огляду на положення ст. 424 КПК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 не усунулапорушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України, а саме повторно не наводить обґрунтування незаконності чи необґрунтованості оскаржуваних судових рішень з огляду на положення статей 412-414 вказаного Кодексу.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_4 не дотрималась.

Крім того, касаційна скарга ОСОБА_4 , всупереч п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Так, за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, або закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Вказане позбавляє можливості встановити позицію ОСОБА_4 щодо результатів касаційного розгляду у відповідності з положеннями ст. 436 КПК.

В порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано належним чином завірених копій судових рішень, які оскаржуються в касаційному порядку. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3