Ширяївський районний суд Одеської області
06.12.2022 Справа №: 518/1323/22 Провадження № 1-кп/518/79/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000425 від 11.10.2022 року стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ширяєве, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за фактом суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2022 року біля 22:00 години у малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№ 64/2022) від 24.02.2022 р. та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№ 2102-ІХ) від 24.02.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 133/2022) від 14.03.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 7168) від 15.03.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№ 259/2022) від 18.04.2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№7300) від 21.04.2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№341/2022) від 17.05.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» (№7389) від 22.05.2022, Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 р. (№573/2022), Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 (№573/2022), прибув до домоволодіння ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_2 , де, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом відчинення хвіртки проник на територію вищевказаного домоволодіння, де з незачиненого господарського приміщення таємно викрав бензопилу марки «Goodluck», червоного кольору, бувшою у використанні. Після цього з викраденим майном з місця скоєння зник, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батька ОСОБА_5 строком на два роки, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітнім нового злочину.
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнає повністю, у скоєному щиро кається, просив передати його під нагляд батька. Пояснив, що дійсно 04.10.2022 року близько 22.00, під час перебування в гостях у своєї матері в смт. Ширяєве, пішов до подвір`я свого знайомого ОСОБА_8 , в якому бачив бензопилу, та узяв її. ОСОБА_4 пояснив, що розумів, що вчиняє неправильно, але хотів допомогти своїй матері пиляти дрова цією пилою.
Законний представник малолітнього ОСОБА_5 просив суд передати сина під його нагляд, обіцяв забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.
Захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила винести законне і справедливе рішення.
Представники Служби у справах дітей Андрієво-Іванівської сільської ради Березівського району Одеської області та Ювенальної превенції ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що він є батьком ОСОБА_4 . ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_5 , 1959 рн., та сестрою ОСОБА_9 , 2011 р.н., а також співмешканкою батька у с. Андрієво-Іванівка Березівського району Одеської області. Мати малолітнього проживає окремо від дітей у смт. Ширяєве. Діти мешкають окремо з батьком з 2015 року, оскілько мати ОСОБА_10 зловживає алкоголем. Батько працює електриком у сільській раді. ОСОБА_4 вчиться у 7 класі ОЗО "Андрієво-Іванівський ОЗО". Стосунки у родині ОСОБА_11 доброзичливі, довірливі, для батька стало несподіванкою, що дитина вчинила такий вчинок.
У жовтні 2022 року ОСОБА_4 попросив батька відвезти його до матері у гості, на що ОСОБА_5 погодився. Як дізнався свідок від сина під час досудового розслідування, дійсно 10 жовтня 2022 року ОСОБА_4 вночі взяв з подвір`я ОСОБА_7 бензопилу. Батько вважає, що вказаний вчинок мав місце з тієї причини, що дитина вночі перебувала без нагляду матері.
Крім показань ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:
-Висновком про вартість майна від 12.10.2022 р.
-Протоколом огляду місця події від 11.10.2022 р.;
-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.10.2022 р.;
-Витягом з ЄРДР від 31.10.2022 р.;
Заслухавши пояснення малолітнього ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , враховуючи думку прокурора, який просить задовольнити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення виходячи з наступного.
За ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Згідно з п. 3 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.
Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.
Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:
- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97КК України;
- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97 КК України);
- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
Суд ухвалюючи судове рішення щодо малолітнього ОСОБА_4 керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділуХІ КК України.
До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.
Дії малолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ст. 22 КК України ОСОБА_4 не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.
Крім того, судом згідно положень ст. ст. 485, 487 КПК України встановлені наступні обставини щодо малолітнього ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_5 , 1959 рн., та сестрою ОСОБА_9 , 2011 р.н., а також співмешканкою батька у с. Андрієво-Іванівка Березівського району Одеської області. Мати малолітнього проживає окремо від дітей у смт. Ширяєве. Діти мешкають окремо з батьком з 2015 року, оскілько мати ОСОБА_10 зловживає алкоголем. Батько працює електриком у сільській раді. ОСОБА_4 вчиться у 7 класі ОЗО "Андрієво-Іванівський ОЗО". Стосунки у родині ОСОБА_11 доброзичливі, довірливі, для батька стало несподіванкою, що дитина вчинила такий вчинок. Батько вважає, що вказаний вчинок мав місце з тієї причини, що дитина вночі перебувала без нагляду матері.
Стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний, на обліку у лікарів не перебуває. Характеристика ОСОБА_4 зі школи негативна.
Таким чином, з врахування того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння вперше, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, свою вину у скоєному визнав повністю, щиросердечно розкаюється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо за місцем навчання, а тому, враховуючи обставини провадження, суд вважає, що до малолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, а саме: передання під нагляд батька.
Отже, клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька обґрунтоване належним чином доказами, які є належними та допустимими та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Речові докази бензопилу марки "Goodluck" - відповідно до положень п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власнику ОСОБА_7 .
Керуючись ст.22, ст.97, ст.105 КК України, ст.ст.369-372, 376, 392-395, 498, 500, 501 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання заступника керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000425 від 11.10.2022 року стосовно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України у вигляді застереження та передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 2 роки.
Речовий доказ - бензопилу марки "Goodluck" вважати повернутим власнику ОСОБА_7 .
Матеріали кримінального провадження, долучені стороною обвинувачення, зберігати у матеріалах судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Ширяївський районний суд Одеської області.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Повний текст ухвали складено 09.12.2022 року.

Суддя ОСОБА_1