ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/161/23 Справа № 712/9863/21 Категорія: ч.2 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокуколегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

представника потерпілого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Соснівського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, одруженого, немаючого на утриманні дітей, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Звільнено ОСОБА_8 від призначеного покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

в с т а н о в и л а:

Вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 11.09.2019 близько 14 год. 00 хв. на своєму автомобілі Міtsubishi Lаnсег, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхав до будинку АДРЕСА_2 , де зупинився на шляху автомобіля Rеnault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , 1977 року народження, заблокувавши рух вказаному транспортному засобу, після чого підбіг до нього, відчинив водійські двері та на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки в ділянку голови з лівого боку. Після цього, ОСОБА_8 за одяг витягнув ОСОБА_7 з салону автомобіля та умисно наніс йому ще один удар правою рукою в ділянку грудної клітки спереду, від якого той впав на асфальтне покриття, а він завдав йому декілька ударів ногами по тулубу з лівого боку та по лівій нозі. В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_8 заподіяв потерплому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_11 просить скасувати вирок районного суду та постановити виправдувальний вирок. При цьому зазначає, що він ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку - заподіяння тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку. Такі тілесні ушкодження на думку сторони обвинувачення були завдані 11.09.2019 р. близько 14 години.

При цьому в матеріалах справи наявний Висновок експерта №02-01/1085 від 31.10.2019 р., в якому судово-медичним експертом в дослідницькій частині зазначено, що на дослідження була надана медична документація потерпілого, зокрема - довідка із травматологічного пункту Третьої Черкаської міської лікарні ШМД №286. У цій довідці міститься запис: «18:20 нейрохірург - ознак травми мозку немає».

Таким чином, вбачається, що станом на 11.09.2019 р. о 18 год. 20 хв. у потерпілого була відсутня травма голови, а тому обвинувачення ОСОБА_8 у завданні потерпілому струсу головного мозку близько 14 години 11.09.2019 р. є необгрунтованим.

Між тим, матеріалами справи чітко та недвозначно підтверджується той факт, що о 18 годині 20 хвилин 11.09.2019 р. (тобто через 4 години після події) у потерпілого була відсутня травма голови у вигляді струсу головного мозку.

Відповідно, вбачається що ця травма утворилась у потерпілого набагато пізніше - після 18 години 20 хвилин 11.09.2019 р.

Таким чином, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між тими діями, що вказані в обвинувальному акті та згаданою травмою потерпілого.

Вважає, що висновки судово-медичних експертиз явно суперечать доказу - медичній довідці, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

Також звертає увагу, що у зв`язку (з явною суперечністю доказу (довідка травматологічного пункту щодо відсутності у потерпілого травми головного мозку) та висновків судово-медичних експертиз адвокатом ОСОБА_9 заявлено клопотання про виклик та допит судово-медичних експертів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 для з`ясування причин такої суперечності.

Крім того, для з`ясування питання часу виникнення у потерпілого травми головного мозку стороною захисту заявлено клопотання про виклик та допит завідувача нейрохірургічним відділенням Третьої Черкаської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги ОСОБА_14 та лікаря ОСОБА_15 , якими видана виписка з історії хвороби потерпілого (що в тому числі використовувалась при проведенні судово- медичних експертиз).

Додатково, було заявлено клопотання про витребування із Третьої Черкаської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги всієї медичної документації потерпілого за період з 11.09.2019 року до 20.09.2019 року.

Проте, судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 2, 7, 20, 22, 42 КПК України відмовлено у задоволенні вказаних клопотань.

Узагальнюючи вищевикладене, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду (щодо необхідності дослідження обставини отримання потерпілим травми голови та причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та тілесними ушкодженнями) та істотне порушення кримінального процесуального закону, що є підставами для скасування оскаржуваного вироку.

В матеріалах кримінального провадження містяться протоколи проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 , за участю свідка ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 .

У всіх трьох протоколах вказано, що слідчі експерименти проводились в приміщенні Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104.

Проте, як вбачається із доданих до протоколів фототаблиць, слідчі експерименти проводились не у приміщенні Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, а поза приміщенням у невстановленому місці, що викликає обгрунтовані сумніви у достовірності таких слідчих експериментів, а відповідно - протоколів про їх проведення.

Проте, зазначені обставини судом першої інстанції належним чином не досліджені, що свідчить про неповноту судового розгляду.

В матеріалах, наданих суду стороною обвинувачення відсутні матеріали, складені співробітниками поліції на місці події 11.09.2019 р., тому було заявлено клопотання про витребування із Черкаського районного управління поліції ТУ НП у Черкаській області всіх матеріалів, складених працівниками патрульної поліції на місці події 11.09.2019 року.

Проте, судом першої інстанції було повністю відмовлено у всіх вищеперерахованих клопотаннях спрямованих на встановлення істини та з`ясування всіх обставин справи, а також інших клопотань (загалом близько десяти).

Таким чином, вбачається, що суд першої інстанції при розгляді даної справи допустив грубе нехтування обов`язком по дослідженню доводів сторони захисту, що в свою чергу свідчить про беззаперечну неповноту судового розгляду.

Місцевим судом у задоволенні всіх клопотань сторони захисту було відмовлено.

При цьому, судом першої інстанції задоволені всі клопотання сторони обвинувачення, заявлені протягом судового розгляду, що свідчить про грубе порушення вимог КПК України, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Заслухавши доповідь головуючого - судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Висновок суду щодо доведеності вини у нанесенні обвинуваченим ОСОБА_8 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтується на доказах, які судом досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України вірно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження і дані журналу судового засідання, судом досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на неповноту судового розгляду, сумнівні та суперечливі докази надані стороною обвинувачення, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними, які не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Ці заперечення обвинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції та спростовані наведеними у його вироку доказами.

Колегія суддів вважає, що немає підстав вважати, що викладені у вироку суду першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд обґрунтовано послався на покази потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 11.09.2019 йому зателефонували з КП «Черкасиводоканал» та повідомили про наявність заборгованості за воду в квартирі по АДРЕСА_3 , що є спільною власністю з його колишньою дружиною. Приїхавши на вказану квартиру зі своєю жінкою ОСОБА_16 , він побачив там сторонніх людей, які здійснювали прибирання. Він подзвонив колишній дружині з приводу перебування в їх квартирі незнайомих людей. В подальшому, ОСОБА_7 зняв показники лічильника, вони попрямували на вулицю та сіли до свого автомобіля, та почали виїздити з двору. В цей момент на автомобілі Міtsubishi Lаnсег під`їхав співмешканець його колишньої дружини ОСОБА_18 - обвинувачений ОСОБА_8 , заблокувавши виїзд його автомобілю. ОСОБА_8 швидко підбіг до нього та, нічого не пояснюючи, вдарив правою ногою по дверям його автомобіля, зі сторони водійських дверей. Після цього, відкривши двері автомобіля, кулаком правої руки наніс йому декілька ударів у височну область з лівої сторони. Внаслідок даних ударів в нього запаморочилось в голові. Після нанесених ударів по голові, ОСОБА_8 схопив його за одяг, витягнув з автомобіля та наніс один удар кулаком правої руки в область грудей, внаслідок чого він втратив відчуття координації та впав на асфальт. ОСОБА_11 продовжив наносити йому удари обома ногами з лівого боку в область ребер, а також в область лівого стегна. Обвинуваченим йому було нанесено близько п`яти ударів. В цей момент до них підбіг незнайомий чоловік, який відтягнув ОСОБА_8 від нього. Після цього, ОСОБА_8 швидко сів в свій автомобіль та поїхав з місця події.

Покази потерпілого ОСОБА_7 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що того дня 11.09.2019 вона разом з чоловіком ОСОБА_19 приїхали зняти показники лічильників на квартиру, що є спільною власністю її чоловіка та його колишньої дружини. Коли піднялися на поверх, квартира була зачинена, в квартирі були незнайомі люди. Чоловік зателефонував колишній дружині з приводу перебування в квартирі сторонніх людей, на що остання не дала чіткої відповіді. Вони зняли показники лічильника, і пішли до машини. Виїхати з двору їм не вдалося, оскільки сірий автомобіль ОСОБА_8 «підрізав» їх машину. Далі, все відбувалося дуже швидко. Лазаренко підбіг до їх автомобіля та, нічого не пояснюючи, почав бити ногами водійську дверку їх автомобіля. Потім, відкрив дверку та наніс удари кулаком по голові чоловіку. Далі, ОСОБА_8 за одяг витягнув з машини її чоловіка та наніс удари, від яких останній впав. Злякавшись, ОСОБА_16 вибігла з машини і стала недалеко від чоловіків. В подальшому, ОСОБА_8 наносив удари ногами по тілу чоловіка, який лежав на асфальті. Чоловіку було нанесено близько п`яти таких ударів. В цей момент до автомобіля підбіг незнайомий чоловік, який спробував відтягнути ОСОБА_8 , на що останній наніс удар в обличчя незнайомого чоловіка. Після цього, ОСОБА_8 швидко сів в свій автомобіль та поїхав в невідомому напрямку. Свідок ОСОБА_16 вказала, що в автомобілі ОСОБА_8 нікого не було; коли останній від`їздив з місця події, вона зробила фото автомобіля. В подальшому, вони викликали поліцію, та після прибуття поліцейських надали свої пояснення. 11.09.2019 вона з чоловіком звернулися до медичного закладу з приводу нанесених тілесних ушкоджень. Після вказаних подій у чоловіка була дуже сильно побита ліва сторона тулубу, був великий синець; від чого було боляче лежати. Ввечері 11.09.2019 її чоловік мав сильні головні болі, нудоту, кровотечі з носа, які й нині тривають. На ранок 12.09.2019 стан чоловіка значно погіршився і вони звернулися до лікарні, де були проведені повторні огляди, обстеження. Свідок ОСОБА_16 також пояснила, що внаслідок вказаних подій на водійській дверці їх автомобіля залишилися дві вм`ятини.

Показами свідка ОСОБА_17 , який показав, шо вдень 11.09.2019 він став очевидцем таких подій. На відстані близько 20 метрів від свідка, сірий автомобіль Міtsubishi Lаnсег, що заїздив у двір, «підрізає» синій автомобіль, що виїздив з двору. З автомобіля Міtsubishi вийшов молодий чоловік з бородкою. Цей чоловік підійшов до синього автомобіля, наніс удар ногою по водійській дверці в районі ручки. Потім, відкрив дверку та наніс декілька ударів рукою в сторону салону, в бік водія. Далі, водій автомобіля Міtsubishi за одяг витягнув водія з синього автомобіля, та наніс йому удар кулаком в область обличчя, внаслідок чого чоловік впав на асфальт. В цей час з синього автомобіля вибігла жінка. В подальшому, водій автомобіля Міtsubishi почав наносити удари ногами по тулубу лежачому водію синього автомобіля. Свідок ОСОБА_17 підбіг до чоловіків та спробував відтягнути водія Міtsubishi та отримав від нього удар в обличчя. Після цього нападник попрямував до свого автомобіля. Свідок рушив за ним, та намагався словесно зупинити його. Але чоловік сів до автомобіля Міtsubishi та поїхав у невідомому напрямку. Свідок ОСОБА_17 звернув увагу, що в салоні автомобіля Міtsubishi нікого не було. В подальшому, свідок лишився з потерпілим та його жінкою чекати поліцію. Свідок зазначив, що під час події потерпілий не наносив ударів нападнику у відповідь.

Крім того, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 з фототаблицею, за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно з яким потерпілий відтворив усі обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, та продемонстрував на манекені хід подій, зокрема, як ОСОБА_8 відкрив водійські двері автомобіля; наніс декілька ударів кулаком правої руки у височну область з лівої сторони; як ОСОБА_8 схопив його за одяг та почав витягувати з автомобіля; як ОСОБА_8 наніс йому удари кулаком правої руки в область грудей; продемонстрував нанесення удару кулаком правої руки в область грудей, від якого потерпілий впав на підлогу, та нанесення йому кількох ударів обома ногами в область ребер з лівої сторони;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2019 з фототаблицею, за участі свідка ОСОБА_16 , згідно з яким свідок ОСОБА_16 відтворила обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, та продемонструвала на манекені хід подій, зокрема, як ОСОБА_8 наніс потерпілому декілька ударів кулаком правої руки в височну область голови з лівої сторони; схопив потерпілого за одяг та почав витягувати його з автомобіля; наніс потерпілому удари, від яких він впав на підлогу, та продовжив наносити удари обома ногами з лівої боку в область ребер, а також в область лівого стегна;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.11.2019 з фототаблицею, за участю свідка ОСОБА_17 , згідно з яким свідок ОСОБА_17 відтворив обставини та механізм нанесення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, та продемонстрував на манекені хід подій, зокрема, як водій автомобіля марки Міtsubishi Lаnсеr підбіг до автомобіля марки Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_2 та витягнув водія такого автомобіля, наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя, показав як потерпілий впав на підлогу, внаслідок завданого йому удару, а водій автомобіля Міtsubishi Lаnсеr наніс потерпілому приблизно п`ять ударів ногами в область ребер та стегна з лівої сторони;

-висновком експерта №02-01/1085 від 31.10.2019, з якого вбачається, що згідно даних наданої на судово-медичну експертизу медичної карти стаціонарного хворого, при зверненні ОСОБА_7 за медичною допомогою 12.09.2019, його клінічному обстеженні, спостереженні, проведення апаратно-інструментальних досліджень, подальшому лікуванню, лікарями було встановлено об`єктивна неврологічна симптоматика закритої черепно-мозкової травми, у вигляді струсу головного мозку (позитивний симптом Марінеску-Радовичі. хиткість в позі Ромберга, тощо). Вказана вище травма голови у ОСОБА_7 утворилась внаслідок дії тупого (их) предмета (ів), незадовго до його звернення за медичною допомогою та у своєму звичайному клінічному перебігу супроводжується розладом здоров`я понад 6, але менше ніж 21 добу, і за цією ознакою за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Утворення такого характеру травматичних змін внаслідок падіння з висоти власного зросту та за обставин, які вказані у наданому на судово-медичну експертизу протоколі проведення слідчого експерименту - не виключається;

-даними висновку експерта №02-01/1187 від 19.11.2019, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 , згідно даних наданих на судово-медичну експертизу документів, мало місце ушкодження: травми голови зі струсом головного мозку. Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета, по давності виникнення може відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та не носять ознак небезпеки для життя в момент заподіяння. Не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 як за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за його участю, так і за обставин, вказаних в протоколах проведення слідчих експерименті від 15.11.2019 за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_11 про суперечність доказів (довідки травматологічного пункту щодо відсутності у потерпілого травми головного мозку та висновків судово-медичних експертиз), а також не призначення повторної судово-медичної експертизи колегія суддів оцінює критично.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з цього приводу прийнято правильне рішення та ухвалою суду від 01.07.2022 відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про призначення судово-медичної експертизи. Місцевий суд визнав необгрунтованим клопотання захисника та вказав, що у висновку експерта №02-01/1187 надано повні та зрозумілі відповіді на поставлені питання; при цьому, суд не вбачає розбіжностей між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи. Висновок експерта є обґрунтованим, не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає інші обгрунтовані сумніви в його правильності.

Зокрема, у дослідницькій частині висновків експертів №02-01/1085 від 31.10.2019, №02- 01/1087 від 19.11.2019, експертом використано медичну карту стаціонарного хворого №15530 з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», в якій вказано, що 12.09.2019 в 11.15 ОСОБА_7 поступив в нейрохірургічне відділення зі скаргами на головний біль, запаморочення, нудоту, блювання, загальну слабкість, болі в грудній клітці ліворуч. Попередній діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку (11.09.2019), забій м`яких тканин обличчя, голови, кінцівок, забій грудної клітки ліворуч та лівого стегна. В медкарті міститься довідка з травматологічного пункту Третьої Черкаської міської лікарні ШМД №286, в якій відмічено, що 11.09.2019 о 17.30 ОСОБА_7 був оглянутий та йому встановлений діагноз: забій грудної клітки зліва, лівого стегна, ЗЧМТ? На даній довідці міститься запис: «18.20 нейрохірург - ознак травми мозку немає»... 20.09.2019 виписаний з лікарні. Діагноз заключний клінічний: ЗЧМТ, струс головного мозку (11.09.2019), забій м`яких тканин голови, обличчя, забій грудної клітки ліворуч та лівого стегна.

У підсумках висновку експерта №02-01/1187 від 19.11.2019 встановлено, що травма голови зі струсом головного мозку по давності виникнення може відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи; не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_7 як за обставин, вказаних в протоколі проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 за його участю, так і за обставин, вказаних в протоколах проведення слідчих експериментів від 15.11.2019 за участю ОСОБА_17 та ОСОБА_16 .

Вказаний висновок експерта повністю узгоджується з іншими доказами у справі та підтверджує отримання потерпілим тілесних ушкоджень, в т.ч. струсу головного мозку, 11.09.2019 за обставин, вказаних в протоколах слідчого експерименту.

З приводу запису в медкарті травпункту «ознак травми мозку немає» , ЗЧМТ?, то колегія суддів вважає, що дана обставина не впливає на висновки експерта, оскільки даний запис є результатом попереднього огляду, а після проведення лікування був встановлений остаточний діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, обличчя, забій грудної клітки ліворуч та лівого стегна.

Справа стосовно ОСОБА_11 розглянута об`єктивно, повно і всебічно, із наведеними аргументами, а також із зазначенням часу, місця та способу нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_20 .

Досліджені всі обставини справи, які мають істотне значення для правильного її вирішення та суд вжив всіх необхідних заходів до перевірки всіх доказів по справі в межах своїх прав та обов`зків, дав цим доказам оцінку з урахуванням вимог ст.94 КПК України.

Крім того в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 зазначає про наявність в матеріалах кримінального провадження протоколів проведення слідчого експерименту від 08.10.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , від 15.11.2019 за участю свідка ОСОБА_16 та свідка ОСОБА_17 , в якіх зазначено, що слідчі експерименти проводились в приміщенні Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області. Однак, як убачається із доданих до протоколів фото таблиць, слідчі експерименти проводились не у приміщенні Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, а поза приміщенням у невстановленому місці, що викликає обґрунтовані сумніви у достовірності таких слідчих експериментів.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, слідчі експерименти за участю потерпілого, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , в присутності понятих, що підтверджується фототаблицями та показами свідків, проводились біля автомобіля з манекеном на парковці Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: м.Черкаси вул.Пастерівська, 104.

Відповідно до ч.1 ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За таких обставин, при проведенні вищевказаних слідчих дій органами досудового розслідування дотримані норми кримінального процесуального законодавства, а тому доводи обвинуваченого з цього приводу є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що всі слідчі дії, проведені у відповідності до норм кримінального процесуального закону, які спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а тому у колегії суддів немає сумнівів в їх законності.

Крім того, важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія, однак діючий кримінально процесуальний закон не визначає обов`язкової умови проведення слідчого експерименту саме на місці події.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі про відсутність в матеріалах справи пояснень свідка ОСОБА_22 , наданих ним на місці події та твердження щодо зміни показів свідка ОСОБА_22 , який на місці події надавав абсолютно інші пояснення, а в ході допиту, який проводив дізнавач змінив свою позицію та чомусь повідомив про те, що обвинувачений завдав ударів потерпілому, є безпідставними.

Відповідно до вимог п.4 ст. 95 КПК України , суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, свідок ОСОБА_17 був допитаний в суді першої інстанції з приводу тих подій, яких він був очевидцем. Свідок ОСОБА_17 був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдивих показань. Крім того вказані покази свідка є чіткими та послідовними, які узгоджуються з показами свідка ОСОБА_23 та потерпілого ОСОБА_7 , а також з письмовими доказами, що не виникають сумніву у їх достовірності. Крім того даний свідок є сторонньою особою, який не знайомий ні з обвинуваченим, ні з потерпілим, тому є особою незацікавленою.

Невизнання вини ОСОБА_11 колегія суддів розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Оцінюючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, колегія суддів вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_11 доведене.

Колегія суддів вважає, що достатньо доказів, які здобуті в законний спосіб органам досудового розслідування, які підтверджують, що тілесне ушкодження - струс головного мозку у потерпілого ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку саме з травмою голови, яка була нанесена йому ОСОБА_11 .

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності ухвалення обвинувального вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_11 , суд першої інстанції дотримався вимог ст..65,66, КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, дані про особу обвинуваченої, який не має судимості, вчинив один епізод злочинної діяльності, винуватість у вчиненні кримінального проступку не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, характеризується посередньо, на відповідних обліках не перебуває, за відсутністю обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання призначив ОСОБА_11 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді 200 годин громадських робіт, яке є достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. При цьому місцевий суд вірно врахував, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення минув трьохрічний строк притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності та звільнив останнього від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Згідно ст.404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень кримінального процесуального закону які були б безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скрага обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 25 листопада 2022 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий - суддя -

Судді -