Справа № 450/1290/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/888/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2023 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді 3 місяців арешту.

Також ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 1 рік позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілих в особі їх представників протягом одного місяця з дня набрання вироком законної сили.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , 11.03.2020р. о 14 год. 40 хв., у приміщенні магазину "Резервд", який розташований у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с.Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, шляхом вільного доступу, таємно викрала чуже майно, яке належить потерпілому ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", зокрема мережевне боді артикул ХV793 вартістю 799,20 грн., приховавши його у належну їй сумку, яким мала можливість розпорядитись.

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_7 , 11.03.2020р. у період часу з 15 год. 03 хв. по 15 год. 50 хв., у приміщенні магазину "Зара", який розташований у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, шляхом вільного доступу, намагалася таємно викрасти чуже майно, яке належить потерпілому ТзОВ "Зара Україна", зокрема жіноче пальто артикул 2712/156/051/02 вартістю 1039,20 грн. та сукню артикул 5644/421/800/03 вартістю 559,20 грн., загальною вартістю 1598,40 грн., приховавши його у належну їй сумку, однак не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була затримана працівником охорони за межами ліній кас.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 .

Свої апеляційній вимоги мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним, обґрунтований доказами, які є недопустимими. Вказує, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень не знайшло свого підтвердження у ході судового слідства, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення її винуватості не встановлено, і вичерпані можливості їх отримати.

Стверджує, що наведені у протоколі огляду місця події від 11.03.2020р. фактичні дані було отримано з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є беззаперечною підставою для визнання цього протоколу недопустимим доказом, однак місцевий суд невмотивовано відхилив клопотання сторони захисту про визнання цього доказу недопустимим.

Вказує, що згідно встановлених у судовому засіданні місцевого суду обставин справи, ОСОБА_7 11.03.2020р. приблизно о 16.00 год. через підкорення наказу охоронця ОСОБА_9 змушена була слідувати, а у подальшому залишатися поряд із уповноваженою службовою особою в службовому приміщенні ТРЦ «Кінг Крос Леополіс» за адресою: вулиця Стрийська, 30 с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що свідчить про фактичне затримання ОСОБА_7 , однак відповідних документів не оформлювалося і її права не роз`яснювалися. Крім цього, під час судового розгляду не було встановлено доказів, і такі відсутні у матеріалах справи, що ОСОБА_7 вказувала на наявність у неї якихось речей, а також що вона добровільно надала дозвіл на огляд своєї сумки, або вилучення з сумки її вмісту. Звертає увагу, що проведення обшуку особи під час проведення огляду місця події не передбачено і регулюється іншими нормами кримінального процесуального закону. Ухвали суду про проведення обшуку ні до проведення огляду місця події, ні після огляду місця події органом досудового слідства не отримувалося.

Також покликається, що відповідно до згаданого протоколу огляду місця події, при проведенні якого не проводився аудіо - та відеозапис, на лавці у кімнаті виявлено речі мережевне боді, жіноче пальто сукня та сумка. Вказані речі вилучені, однак не були опечатаними. На ці речі стороною обвинувачення арешт, згідно ухвали суду, не накладався і вони не були повернуті особі, у якої їх було вилучено. У подальшому, 17.04.2020р. слідчою проведено огляд речових доказів, предметом якого став поліетиленовий пакет прозорого кольору, який скріплений паперовіою біркою із печаткою Пустомитівського ВП, з підписами слідчого, понятих та ОСОБА_7 , у середині якого знаходилось боді жіноче мереживне, сукня чорного кольору, та пальто кардиган. При цьому, на фототаблиці до протоколу огляду відсутнє зображення пакувального пакету, а також у протоколі огляду відсутні дані про вилучену сумку.

Захисник вважає, що з урахуванням установлених процесуальних порушень, факту недодержання конституційних прав і свобод людини, суд першої інстанції повинен був, керуючись ст. 87 КПК, також визнати недопустимими похідні від цього протоколу огляду місця події докази, а саме протокол огляду речових доказів від 17.04.2020р. з фототаблицею, постанову про визнання предметів речовими доказами і приєднання їх до матеріалів досудового розслідування та визначення місця зберігання від 17.04.2020р.

Крім цього, захисник покликається, що суд також невмотивовано послався як на доказ на протокол слідчого експерименту від 23.04.2020р. за участю підозрюваної ОСОБА_7 . Вказує, що даний протокол не містить ознак відтворення дії, обстановки та обставин подій, а посвідчує виключно проголошення підозрюваною зізнання у вчиненні кримінального правопорушення. У протоколі не відображено місця звідки було викрадено речі, не відтворено спосіб викрадення.

Також вказує, що факт крадіжки з приміщенні магазину "Резервд", інкриміноване ОСОБА_7 , та обставини крадіжки взагалі не досліджувались місцевим судом, а докази наведені у вироку не свідчать про вчинення злочину. Постановляючи вирок місцевий суд послався на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (від 11.03.2020 р., згідно якого свідок ОСОБА_10 просить вжити заходи до невідомої особи жіночої статі, яка вчинила крадіжку з магазину "Зара", протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2020р., згідно якого представник потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку з магазину "Резервд"; довідку ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" про вартість товару. Однак, в ході судового слідства ні свідок ОСОБА_12 , ні представник потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 не допитувались, хоча неодноразово викликались в судове засідання, а відтак ні у сторони захисту, ні у суду не було можливості перевірити правдивість даних, викладених у цих письмових доказах, їх відповідність обставинам справи. Крім цього, захисник вказує, що розгляд справи за відсутності потерпілого (законного представника) без виклику його у судове засідання є істотним порушенням його процесуальних прав і може стати підставою для скасування судового рішення.

Також, вважає незаконним посилання у вироку, як на підставу визнання ОСОБА_7 винною у інкримінованих злочинах на наявність угоди про визнання винуватості від 13.08.2021р., яка укладена у відповідності до вимог ст.472 КПК України, і у затвердженні якої судом відмовлено. З приводу висновків суду щодо непослідовності показань обвинуваченої, вказує, що обвинувачена особа має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту.

Вважає, що в ході апеляційного розгляду слід дослідити докази, а саме: покази свідка ОСОБА_13 , протокол огляду місця події від 11.03.2020р.; протокол огляду речових доказів від 17.04.2020р. з фототаблицею; постанову про визнання предметів речовими доказами і приєднання їх до матеріалів досудового розслідування та визначення місця зберігання від 17.04.2020р.; довідку ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" про вартість товару; протокол слідчого експерименту від 23.04.2020р. за участю підозрюваної ОСОБА_7 .

При апеляційному розгляді справи обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, та просили таку задоволити.

Прокурор заперечив доводи апеляційної скарги сторони захисту з огляду на необґрунтованість такої, та просив залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно апеляційної скарги захисника, сторона захисту оспорює доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їх дій та просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити провадження у справі у зв`язку із недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 були дотримані.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку, про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України , а саме у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки) та закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки).

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.

Так, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, стверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працюючи на посаді охоронця у магазині "Зара" він побачив та почув, як спрацювала антикрадіжна рамка. Затримавши жінку, яка у подальшому виявилась особою ОСОБА_7 і від руху якої спрацювала антикрадіжна рамка, він взяв у неї сумку, яку повторно провів через вказаний вище прилад, який знову спрацював. Зазначив, що ОСОБА_7 повідомила йому, що у неї у сумці є речі з магазину "Зара". Тоді він запросив обвинувачену ОСОБА_7 у службову кімнату, де вона виклала з належної їй сумки викрадені нею речі. Вказав, що після виклику працівників поліції обвинувачена ОСОБА_7 повідомляла у службовій кімнаті, що вказані речі їй підкинула у сумку подруга. При цьому ствердив, що під час виходу обвинуваченої з приміщення магазину "Зара", жодної її подруги, або особи, яка б зупинилась поблизу ОСОБА_7 , не було;

- показаннями представника потерпілого ОСОБА_14 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що зазвичай працівники охорони магазину "Зара" затримують причетних до крадіжок осіб, а у подальшому викликають його як керівника. Обставини вчинення крадіжки обвинуваченою ОСОБА_7 він не пригадує. Зазначив, що речові докази зберігаються у них, якщо у матеріалах справи є розписка про їх отримання;

- даними реєстрації Пустомитівським ВП ГУНП у Львівській області повідомлення ЄО №2750 від 11.03.2020р., згідно якого свідок ОСОБА_13 11.03.2020р. затримав за крадіжку особу жіночої статі у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, а у подальшому слідчо-оперативною групою з цього приводу відібрано заяву від свідка ОСОБА_10 (а.с. 116);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.03.2020р., згідно якого свідок ОСОБА_10 просить вжити заходи до невідомої особи жіночої статі, яка вчинила крадіжку жіночого пальто та сукні з магазину "Зара" (а.с. 117);

- даними заяви старшого зміни охорони ОСОБА_15 , який надав працівникам Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області дозвіл на огляд приміщення торгового центру "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області (а.с. 118);

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11.03.2020р., згідно якого представник потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 просить вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку мережевного боді з магазину "Резервд" (а.с. 119);

- даними протоколу огляду місця події від 11.03.2020р., згідно якого працівником поліції у службовій кімнаті торгового центру "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, виявлено обвинувачену ОСОБА_7 , а на лавці жіноче пальто, сукню та мережевне боді, які було вилучено (а.с. 120-123);

- даними акту інвентаризації магазину "Зара" від 11.03.2020 р., згідно якого виявлено нестачу пальто артикул 2712/156/051/02 вартістю 1039,20 грн. без ПДВ та сукні артикул 5644/421/800/03 вартістю 559,20 грн. без ПДВ (а.с. 124);

- даними довідки ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" про вартість товару, згідно якої ціна викраденого мережевного боді артикул ХV793 становить 799,20 грн. без ПДВ та 999,00 грн. з ПДВ (а.с. 125);

- даними протоколу огляду речових доказів від 17.04.2020р. з фототаблицею, згідно яких оглянуто мережевне боді артикул ХV793, жіноче пальто артикул 2712/156/051 та сукня артикул 5644/421/800 (а.с. 126, 127-131);

- даними листів представників потерпілих ТзОВ "Зара" ОСОБА_14 та ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 , згідно яких органу досудового розслідування надано СД-диск із відеозаписом вчинення кримінальних правопорушень (а.с. 146, 147);

- даними протоколу огляду та відеоперегляду речового доказу - електронного носія від 17.04.2020р., який наданий представниками потерпілих ТОВ "Зара" і ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", згідно якого обвинувачена ОСОБА_7 з подружкою в період часу з 14 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. 11.03.2020 р. знаходяться у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, в с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, де відвідують магазини "Зара" та "Резервд", розглядаючи при цьому мережевне боді (а.с. 132);

- відеозаписом СД-диску, який надано представниками потерпілих, згідно якого обвинувачена ОСОБА_7 з подружкою в період часу з 14 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. 11.03.2020 р. знаходяться у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, в с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, де відвідують магазини "Зара" та "Резервд", розглядаючи при цьому мережевне боді (на а.с. 86);

- даними постанови про визнання предметів речовими доказами і приєднання їх до матеріалів досудового розслідування та визначення місця зберігання від 17.04.2020 р., згідно якої мережевне боді артикул ХV793, жіноче пальто артикул 2712/156/051/02, сукня артикул 5644/421/800/03 і СД-диск, останній з яких наданий представниками потерпілих, визнані речовими доказами (а.с. 83-84);

- даними квитанції про отримання на зберігання доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000290, згідно якої отримано на зберігання мережевне боді, жіноче пальто та сукню (а.с. 85);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 23.04.2020р., згідно яких обвинувачена ОСОБА_7 відтворила та показала обставини вчинення нею у період часу з 14 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. 11.03.2020 р. у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району, Львівської області, крадіжки з магазину "Резервд", а також замаху на крадіжку з магазину "Зара" (а.с. 133-135, 136-138);

- даними квитанції №ПН1196748 від 16.02.2021р., згідно якої обвинувачена ОСОБА_16 відшкодувала заподіяні ТзОВ "Зара Україна" збитки в сумі 1998,00 грн., що включає ПДВ (а.с. 145).

На переконання колегії суддів, сукупність зазначених вище та наведених у вироку доказів, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_16 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за встановлених місцевим судом обставин.

Наведене вище спростовує твердження сторони захисту про те, що місцевий суд не досліджував обставини крадіжки з магазину «Резервед» і, що наведені у вироку докази не свідчать про вчинення ОСОБА_7 злочину.

Щодо апеляційних доводів захисника про те, що у судовому засіданні місцевого суду не було допитано свідка ОСОБА_10 , яка згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2020р. просила вжити заходи до невідомої особи жіночої статі, яка вчинила крадіжку з магазину «Зара», а також представника потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 , який згідно протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.03.2020р. просив вжити заходи до невідомої особи, яка вчинила крадіжку з магазину "Резервед", колегією суддів встановлено таке.

Згідно матеріалів кримінального провадження свідок ОСОБА_10 неодноразово викликалась у судові засідання для допиту, місцевим судом 18.01.2022р., 29.04.2022р. постановлено ухвали про привід у судове засідання вказаного свідка, однак привід так і не було виконано.

Також колегія суддів враховує, що у судовому розгляді у суді першої інстанції приймав участь представник потерпілого ТОВ «Зара Україна» ОСОБА_14 , який давав показання у судовому засіданні.

Щодо участі у судовому розгляді справи представника потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" ОСОБА_11 , то матеріалами справи підтверджено, що такий неодноразово повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, та був обізнаний про розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 Пустомитівським районним судом Львівської області. Зокрема, згідно наявного у справі клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 , яке було отримано місцевим судом 18.05.2022р., останнім скеровано у суд першої інстанції в порядку ст.ст. 56, 58 КПК України для долучення до матеріалів справи та огляду у судовому засіданні DVD-R диску з відеозаписами з камер відеоспостереження (а.с. 265).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні було забезпечено реалізацію права потерпілих ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП" та ТОВ «Зара Україна» через їх представників на участь у судовому розгляді справи у суді першої інстанції.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно журналу судового засіданні від 20.05.2022р. учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена та її захисник, засвідчили про можливість продовження судового розгляду справи за відсутності представників потерпілих (а.с. 270).

З приводу наведених захисником апеляційних доводів про наявність підстав для визнання недопустимим доказом протокол огляду місця події від 11.03.2020р., які було ретельно перевірено і при судовому розгляді справи місцевим судом, колегія суддів враховує таке.

В апеляційній скарзі захисник стверджує, що при огляді місця події було проведено обшук обвинуваченої, якій міг бути проведений лише на підставі ухвали слідчого судді та із застосуванням аудіо-, відеозапису. Вказує, що обвинувачена ОСОБА_16 була фактично затримана, однак протокол про її затримання у порядку ст. 208 КПК України не складався і ОСОБА_16 не були роз`яснені її права. Також зазначає, що при приведенні огляду місця події було вилучено речі, і сторона обвинувачення у подальшому не зверталась до слідчого судді про накладення на тимчасово вилучене майно арешту, а також не повернула ці речі особі, у якої їх було вилучено.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК України.

Обшук (ст. 234 КПК України) це слідча дія, що полягає в примусовому обстеженні приміщень, споруд, ділянок місцевості та інших об`єктів, які перебувають у віданні певних осіб з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду за наявності ймовірних даних про те, що розшукуване приховане в певному місці чи в певної особи.

У той же час огляд місця події (ст. 237 КПК України) це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно матеріалів справи, підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення на службу 102 про крадіжку речей особою жіночої статі у торговому центрі "Кінг Крос Леополіс" по вул. Стрийській, 30, у с. Сокільники, Пустомитівського (Львівського) району.

Відповідно до заяви старшого зміни охорони ОСОБА_15 від 11.03.2020р. працівники поліції отримали дозвіл на проникнення у службове приміщення охорони, що розташоване на першому поверсі вказаного торгового центру, де згідно протоколу огляду місця події від 11.03.2020р. і було проведено дану слідчу дію, у ході якої у вказаній службовій кімнаті торгового центру було виявлено обвинувачену ОСОБА_7 , а на лавці - жіноче пальто, сукню та мережевне боді.

Жодних даних про те, що під час цієї слідчої дії проводився обшук, зокрема, обвинуваченої чи її сумки матеріали кримінального провадження не містять.

Допитаний у судовому засіданні місцевого суду в якості свідка охоронець магазина ОСОБА_13 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, зазначив, що запросив обвинувачену ОСОБА_7 у службову кімнату, де вона виклала з належної їй сумки викрадені нею речі.

При цьому, колегія суддів враховує, що протокол огляду місця події від 11.03.2020р., у якому наведено обставини проведення саме огляду місця події, а не обшуку, підписано без жодних застережень чи зауважень з боку учасників даної слідчої дії, зокрема понятих та безпосередньо присутньої ОСОБА_7 .

Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту про те, що огляд місця події у даному випадку був обшуком, проведеним з порушенням вимог КПК України, не підтверджено матеріалами справи.

Покликання сторони захисту про те, що обвинувачена ОСОБА_7 була затримана у порядку ст. 208 КПК України без оформлення відповідного протоколу та без роз`яснення її прав не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

Згідно ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 , після того як була зупинена працівником охорони магазину у зв`язку із спрацюванням антикрадіжної рамки, не могла вільно пересуватись чи покинути приміщення торгового центру, а відтак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебувала у статусі затриманої особи у розумінні ст. 209 КПК України.

Як зазначалось вище, жодних зауважень, зокрема і з приводу утримання ОСОБА_7 поза її волею у службовому приміщенні торгового центру, обвинувачена при огляді місця події не наводила, що підтверджується даними протоколу огляду місця події від 11.03.2020р., який підписано ОСОБА_7 без застережень.

З приводу вилучених під час огляду місця події речей колегія суддів враховує таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведені огляду дозволяється вилучення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню.

У даному кримінальному провадженні підставою для проведення огляду місця події стало повідомлення про вчинення крадіжки. З метою перевірки вказаної інформації та з`ясування події, що відбулася, 11.03.2020р. було здійснено огляд у службовому приміщенні охорони, що розташоване на першому поверсі вказаного торгового центру, де було виявлено обвинувачену ОСОБА_7 , та речі, які лежали на лавці, зокрема, жіноче пальто, сукню та мережевне боді.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 17.04.2020р. з фототаблицею, слідчим у межах даного кримінального провадження було оглянуто вилучені під час проведення огляду місця події речі. Постановою слідчого від 17.04.2020р. вказані речі визнано речовими доказами та приєднано їх до матеріалів досудового розслідування та постановлено передати такі на зберігання у камеру зберігання речових доказів до вирішення справи по суті.

При ухваленні оскаржуваного вироку, місцевий суд у порядку ст. 100 КПК України вирішив питання про наявні у справі речові докази, а саме, мережевне боді ухвалено повернути представнику потерпілого ДП "ЛПП Україна" АТ "ЛПП", а жіноче пальто та сукню ухвалено повернути ОСОБА_7 , оскільки під час судового розгляду справи місцевим судом обвинувачена згідно квитанції № ПН1196748 від 16.02.2021р. відшкодувала заподіяні ТзОВ "Зара Україна" збитки в сумі 1998,00 грн., що включає ПДВ (а.с. 145).

Той факт, що у протоколі огляду місця події від 11.03.2020р. не вказано про опечатування виявлених та вилучених речей, у даному випадку, не впливає на допустимість як доказу даного протоколу, оскільки при проведенні цієї слідчої дії були присутні двоє понятих, а також обвинувачена ОСОБА_7 , які, як вже зазначалось, не мали жодних зауважень як до обставин проведення даної слідчої дії, такі і до відомостей наведених у вказаному протоколі.

Також колегія суддів враховує, що згідно протоколу огляду речових доказів від 17.04.2020р., вилучені під час огляду місця події речі, а саме жіноче пальто, сукня та мережевне боді, на час проведенні огляду речових доказів знаходились у середині паперового пакету, який у свою чергу знаходився у середині поліетиленового пакету прозорого кольору, який скріплений паперовою біркою на якій є мастична печатка Пустомитівського ВП, з підписами слідчого, понятих та ОСОБА_7 .

Ураховуючи встановлене, колегія суддів не вбачає підстав ставити під сумнів той факт, що вилучені під час огляду місця події речі було належним чином опечатано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що протокол огляду місця події від 11.03.2020р. відповідає вимогам КПК України, і в ході проведення даної слідчої дії не було допущено істотного порушення прав та свобод ОСОБА_7 , а відтак врахування даного протоколу, які і похідних від нього доказів, на обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень є правильним.

Колегіє суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про те, що місцевий суд невмотивовано послався як на доказ вини обвинуваченої на протокол слідчого експерименту від 23.04.2020р. за участю обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки такий, як вказує захисник, не містить ознак відтворення дій, обстановки та обставин подій, а посвідчує виключно показання обвинуваченої щодо вчинення нею кримінальних правопорушень.

Так, метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Висновок суду першої інстанції про визнання належним та допустимим доказом протокол слідчого експерименту із фототаблицею від 23.04.2020р. за участю обвинуваченої ОСОБА_7 колегія суддів вважає вірним.

Надаючи правову оцінку даному доказу, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що даний протокол містить відтворення дій, обстановки та обставин певних подій, зокрема, під час цієї слідчої дії ОСОБА_7 показала у яких саме магазинах, розташованих у торговому центрі, вона викрадала речі, що узгоджується із наведеними вище положеннями ст. 240 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів місцевий суд з`ясував усі передбачені ст.91 КПК України обставини та умотивовано вирішив, що розглянуті докази, які є належними, допустимими та достовірними, в їх сукупності та у взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_7 ..

Апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції незаконно покликався у вироку, як на підставу визнання ОСОБА_7 винною у вчиненні інкримінованих їй дій, на наявність угоди про визнання винуватості від 13.08.2021р., у затвердженні якої судом було відмовлено, колегія суддів вважає неспроможними.

Згідно оскаржуваного вироку, вказаною угодою про визнання винуватості суд першої інстанції не мотивував свої висновки про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а лише зазначив про цю обставину надаючи оцінку виключно показанням обвинуваченої ОСОБА_7 у заперечення своєї вини.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку, а тому така визнається колегією суддів необґрунтованою та до задоволення не підлягає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 липня 2022 року щодо обвинуваченої ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: