Провадження № 1-кп/369/1051/23
В И Р О К

іменем України

25.01.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001035 від 26.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка Теплицького району Вінницької області,який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, працює на посаді заступника начальника охорони ТОВ «Новус Україна», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що ОСОБА_5 , 22.10.2021 близько 17:20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час конфліку, який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , взяв у руку бруківку і кинув її в потерпілого, нанісши при цьому, згідно з висновком експерта № 169 від 16.11.2021 тілесні ушкодження у вигляді перелому основи 5- тої п`ястної кістки без зміщення уламків. Дане тілесне ушкодження відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 з`явився, повідомив що він примирився з обвинуваченим, просив суворо не карати обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, які зазначені в обвинувальному акті. Також повідомив, що вони примирилися з потерпілим. У вчиненому розкаюється.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінальних правопорушень, виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною першою статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків передбачених ст. 121 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України є нетяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, офіційно працює, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, суд вважає необхідним призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України.

Приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, а також те, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, тобто строком на один рік.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Судові витрати у даному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: DVD диск в кількості 1 штука, який містяться в матеріалах провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Г.А.Перекупка