490/1002/23 10.02.2023
н/п 1-кс/490/1470/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1002/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 08.02.2023 року, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході огляду місця події, який було проведено 08.02.2023 року, на предмет, зовні схожий на молоток, який поміщений до WAR 1445574; заборонивши здійснювати розпорядження та користування ним, передавши його в розпорядження слідчого.

На обґрунтування клопотання вказано, що 07.02.2023 о 14.30 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гранатометник 3 відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, заподіяв тілесні ушкодження стрільцю 1 відділення 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_4 .

08.02.2023 під час огляду місця події території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та тимчасово вилучено предмет зовні схожий на молоток, який поміщений до WAR 1445574.

Відповідно до ст.64-2 КПК України з клопотанням про арешт майна, що належить або було вилучено у третіх осіб, тобто не у обвинуваченого чи підозрюваного, має право звернутися виключно прокурор.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України, визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання взагалі не містить відомостей щодо власника майна, про арешт якого просить прокурор, адресу проживання цієї особи, що позбавляє суд можливості встановити належний склад учасників процесу та, відповідно, унеможливлює розгляд клопотання з дотриманням вимог КПК України щодо повідомлення учасників процесу.

Крім того, всупереч положенням ст.ст. 170,171 КПК України в клопотанні відсутні відомості можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, ознаки за якими воно може вважатися речовим доказом у кримінальному провадженні.

Можливість звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно без зазначення документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майно згідно з положеннями ч.2 ст.171 КПК України не передбачена.

Тобто, клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 172,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000024 від 08.02.2023 року, зареєстрованого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом строку, встановленого ч.3 ст.172 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1