Справа № 541/629/23
Провадження № 1-кс/541/235/2023
У Х В А Л А

іменем України

02 березня 2023 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання дізнавача про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження № 0000057 від 01.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2023 року, дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за погодженням Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону звернулася до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно вилучене в ході огляду місця події 01.03.2023 на території військової частини в АДРЕСА_1 - ємність білого кольору з речовиною рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі ; металеву конструкцію червоного кольору («гріндер»); подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, у сухому стані,в паперовому згортку; металеву трубку.

В обґрунтування клопотання посилається, що сектором дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 01.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.03.2023 об 11 год. 47 хв.після надходження повідомлення від офіцера відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про виявлення у військовослужбовця та території військової частини в АДРЕСА_1 речовини рослинного походження зовні схожої на канабіс. 01.03.2023 проведено огляд місця події, в казарменому приміщенні на території військової частини, де військовослужбовець ОСОБА_3 , на підставі поданої письмової заяви добровільно видав працівникам поліції ємність білого кольору з речовиною рослинного походження, зовні схожою на рослини коноплі; металеву конструкцію червоного кольору («гріндер»); подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, у сухому стані в паперовому згортку; металеву трубку, які вилучено.

Постановою дізнавача Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області вилучені речі визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000057 від 01.03.2023.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.

Дані речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, оскільки вони можуть бути використані як докази, без яких неможливо в повному обсязі довести іншими способами обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України.

В судове засідання дізнавач та прокурор не з`явилися. В направленій слідчому судді заяві дізнавач просила клопотання задовольнити з викладених в ньому підстав.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

СД Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000057 від 01.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

01.03.2023 року на підставі заяви першого заступника командира військової частини що розташована на території АДРЕСА_1 рапорта працівника поліції проведено огляд місця події де розташована військова частина.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 01.03.2023 ОСОБА_3 подав письмову заяву та добровільно видав ємність білого кольору з речовиною рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі ; металеву конструкцію червоного кольору («гріндер»); подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, у сухому стані, в паперовому згортку; металеву трубку, які вилучено.

01.03.2023 постановою дізнавача Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000057: ємність білого кольору з речовиною рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104276; металеву конструкцію червоного кольору («гріндер»), яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104277; подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, у сухому стані, яку в паперовому згортку вилучено до сейф- пакету НПУ PSP 1104278, металеву трубку, яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104279.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Згідно ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений, звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

У відповідності до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, дізнавач належить до сторони обвинувачення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України)3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України);5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що добровільно видані ОСОБА_3 , речі можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені.

З доданих до клопотання матеріалів слідує, що огляд місця поліції був проведений з письмової згоди заступника командира війської частини на підставі повідомлення останнього та рапорту працівника поліції про виявлення обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів; огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів.

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі, що відповідає позиції викладеній 27.05.2021 Верховним судом справі № 648/2590/17.

Зважаючи на вищевикладені обставини, а також враховуючи, що вказаний дізнавачем захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що незастосування арешту добровільно виданих ОСОБА_3 речей може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно вилученої речовини є необхідність у проведенні слідчих дій, зокрема експертних досліджень.,

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

За таких обставин, враховуючи, що добровільно видані речі можуть містити сліди скоєння кримінального правопорушення, а отже бути безпосередніми доказами його вчинення, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами по кримінальному провадженню, з метою їх збереження та запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, а також оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області погоджене з прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону по кримінальному провадженню № 0000057 від 01.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником та користувачем майном - ємність білого кольору з речовиною рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104276; металеву конструкцію червоного кольору («гріндер»), яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104277; подрібнену речовину рослинного походження, зовні схожа на рослини коноплі, у сухому стані, яку в паперовому згортку вилучено до сейф- пакету НПУ PSP 1104278; металеву трубку, яку вилучено до сейф-пакету НПУ PSP 1104279, добровільно видані 01.03.2023 ОСОБА_3 , в ході проведення огляду місця події на території військової частини в місті Миргород Полтавської області, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію цієї ухвали для виконання вручити дізнавачу, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1