справа № 362/5210/22
провадження № 1-кп/362/360/23
ВИРОК

Іменем України

02.02.2023

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові Київської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 серпня 2022 року за № 0000483, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ірпінь Київської області, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, працює завідувачем господарства у ТОВ «Ворк Плейс», зареєстрований і проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

26 серпня 2022 року близько 11:30 водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Володимирській у м. Василькові Обухівського району Київської області в напрямку від вул. Соборна в бік вул. Тракторна м. Василькова Обухівського району Київської області де в порушення вимог пунктів 2.3-б ПДР України, відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, в порушення вимог пункту 18.1 ПДР України, відповідно до якого «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становив пішохід ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул. Володимирська в м. Василькові Обухівського району Київської області, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля в межах дорожньої розмітки «пішохідний перехід» на нерегульованому пішохідному переході, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді рани скронево-тім`яної ділянки праворуч, лінійного перелому правої скроневої та тім`яної кісток з поширенням на основу черепа, пневмоцефали; уламкового перелому середньої третини правої ключиці, садин та синців лівого ліктьового суглобу, над колінними суглобами які за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3-б, 18.1 ПДР України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 .

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

02 лютого 2023 року прокурор ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, та визначити обов`язки відповідно до статті 76 КК України.

Суд установив, що зазначена угода за змістом відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладена ОСОБА_3 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд переконався, що обвинувачений розуміє зміст положень частини 4 статті 474 КПК України та усвідомлює наслідки її укладення, передбачені статтею 473 КПК України.

Суд установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, на обліку і лікарів психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, у повному обсязі відшкодував завдані збитки, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та в судовому засіданні підтвердив її добровільне надання, додатково пояснивши, що завдана йому шкода у повному обсязі відшкодована, жодних претензій до ОСОБА_3 він не має.

Враховуючи наведене, суд погоджується із кваліфікацією інкримінованого обвинуваченому діяння та вважає за можливе призначити йому покарання за частиною 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього передбачених статтею 76 зазначеного Кодексу обов`язків.

Отже, оскільки зазначена угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим законом про кримінальну відповідальність, враховуючи ступінь тяжкості й обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом`якшуючу покарання обставину, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

На підставі частини 2 статті 124 КПК України із засудженого на користь держави слід стягнути документально підтверджені процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта в розмірі 6796,08 гривень.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000483 між прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_6 .

2. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

3. Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

4. Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

4.1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

4.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6 796 (шість тисяч сімсот дев`яносто шість) гривень 08 копійок.

6. Рішення щодо речових доказів і документів:

6.1. автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , а фактичним користувачем якого є ОСОБА_3 , якому передано транспортний засіб на відповідальне зберігання залишити у володінні та користуванні ОСОБА_3 ;

6.2. медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 143164 на 21 аркушах та DVD-R диск з рентген-знімками ОСОБА_5 , які повернуто володільцю КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня», за адресою м. Київ, вул. Богговутівська, 1 залишити у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1