УХВАЛА

10 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 951/301/21

провадження № 51-1268ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бережанського районного суду від 20 червня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення, до якої долучив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши касаційну скаргу, додані до неї матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), і Суд не встановив підстав до поновлення пропущеного процесуального строку за відповідними доводами, викладеними в клопотанні про його поновлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, наділеній правом касаційного оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення процесуального строку, в якому ОСОБА_4 вказує, що 19 жовтня 2022 року подав касаційну скаргу на постановлені щодо нього судові рішення, однак ця скарга була втрачена з вини працівників установи виконання покарань. Разом з тим засуджений стверджує, що копія ухвали апеляційного суду у передбачений законом строк йому не вручена, а отже, з огляду на положення ч. 2 ст. 426 КПК, станом на березень 2023 року строк на касаційне оскарження вироку Бережанського районного суду від 20 червня 2022 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року не минув.

З наявних у Суду матеріалів убачається, що копія ухвали Тернопільського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року була вручена засудженому ОСОБА_4 27 жовтня 2022 року, а його касаційна скарга датована та підписана 27 березня 2023 року, і як свідчить відбиток календарного поштового штемпеля на конверті, направлена поштою 31 березня 2023 року. Тобто, з огляду на приписи ч. 2 ст.426 КПК, навіть на момент підписання касаційноїх скарги, тримісячний строк засудженим пропущено.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Належних доказів на підтвердження зазначеної в клопотанні інформації про подачу касаційної скарги в межах строку, визначеного ст. 426 КПК, засуджений ОСОБА_4 не додає. Засуджений долучає фотокопії звернень до прокуратур, однак відсутні підстави вважати вказані документи такими, що підтверджують факт подачі засудженим ОСОБА_4 касаційної скарги в межах тримісячного строку, оскільки будь-яких доказів про її вручення працівниками ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)», де на той час утримувався засуджений, не надано. На етапі вирішення питання про відкритя касаційного провадження Суд оцінює обґрунтованість доводів учасника кримінального провадження про наявність поважних причин пропуску процесуального строку, які мають спиратися на належні докази, збирати які суд касаційної інстанції не уповноважений за приписами статей 26, 429 КПК.

Будь-якої додаткової інформації щодо обставин, які би перешкоджали ОСОБА_4 вчасно подати касаційну скаргу, у клопотанні не наведено.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не навів обґрунтованих доводів щодо наявності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження вироку Бережанського районного суду від 20 червня 2022 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду вуд 14 вересня 2022 року, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Бережанського районного суду Тернопільської області від 20 червня 2022 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду вуд 14 веересня 2022 року щодо нього, а касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3