Справа № 283/958/21
Провадження №1-кп/283/44/2022
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
25 листопада 2022 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 08.03.2021 за № 0000028 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, особи з інвалідності 3 групи, не судимого,
в вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно і систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до свого батька, ОСОБА_4 , за їхнім спільним місцем проживання в АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останнього, а також погіршення якості життя потерпілого. Так, ОСОБА_5 , неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв відносно батька ОСОБА_4 , дії, виражені у словесних образах, погрозах, із застосуванням нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у потерпілого побоювання за свою безпеку, спричинивши йому емоційну невпевненість та нездатність себе захистити.
Зокрема, ОСОБА_5 систематично, а саме: 09 липня 2020 року близько 17 години, 07 грудня 2020 року о 18 годині 30 хвилин, 17 лютого 2021 року близько 12 години, перебуваючи за місцем свого проживання, в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашньою насильства, ображав словами нецензурної лайки свого батька, погрожував йому фізичною розправою, тим самим завдав шкоду його психічному здоров`ю. Під час вчинення домашнього насильства у вказані вище дні потерпілий викликав працівників поліції, які припиняли протиправні дії ОСОБА_5 та складали щодо нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Малинського районного суду Житомирської області від 28.07.2020, 23.12.2020 та 16.02.2021 ОСОБА_5 визнано винуватим та накладено адміністративні стягнення.
Також, 05 березня 2021 року о 08 годині 30 хвилин обвинувачений, перебуваючи за місцем свого проживання в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ображав словами нецензурної лайки свого батька, ОСОБА_4 , та погрожував йому фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 надав показання про те, що проживає разом з батьком, перебуває на обліку психіатра з 2007 року, періодично проходить лікування з приводу хвороби, в нього такий стан (шум в голові, який наростає, і стає нестерпним), що він змушений вживати лікарські засоби. Коли вони не допомагають або їх нема, з метою полегшення свого стану, він вживає алкогольні напої, а перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння свої дії не контролює. У судових дебатах просив надати йому можливість довести, що він виправився, наладити з батьком та сім`єю нормальні стосунки.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав показання про те, що син проживає з ним, коли приходить п`яний, починає дебоширити, проявляти агресію до співмешканки та до потерпілого. Коли потерпілий починає захищати невістку, то тоді обвинувачений починає кричати, ображати, погрожувати фізичною розправою. Вважає, що обвинуваченому потрібно лікуватись. У судових дебатах потерпілий зауважив, що у його відносинах із сином відбулися позитивні зміни, син підпрацьовує, щоб нормально забезпечувати сім`ю. Вважає, що запропоноване прокурором звільнення від відбування реального покарання, сприятиме позитивній поведінці ОСОБА_5 .

Судом було досліджено письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме:

-витяг з ЄРДР;

-рапорт про прийняття повідомлення про кримінальне правопорушення;

-протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.03.2021 та заяву ОСОБА_4 про притягнення його сина до кримінальної відповідальності за домашнє насильство від 05.03.2021;

-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28.07.2020 року, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн;
-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 23.12.2020 року, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн;
-постанову Малинського районного суду Житомирської області від 26.02.2021 року, якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
За клопотанням прокурора, ухвалою суду від 04.10.2021 було призначено обвинуваченому судово-психіатричну (амбулаторну) експертизу. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №231-2022 від 02.08.2022, ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому діяння виявляв клінічні ознаки розладу особистості органічного змішаного (інтоксикаційного, посттравматичного) ґенезу з рідкими судомними нападами (по анамнезу), стан компенсації, однак, відмічені у ОСОБА_5 зміни з боку психіки не досягли того ступеня, коли б він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності (у тому числі в стані дисфорії, сутінковому розладі свідомості), який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував. ОСОБА_5 на даний час виявляє клінічні ознаки розладу особистості органічного змішаного (інтоксикаційного, посттравматичного) ґенезу з рідкими судомними нападами (по анамнезу), стан компенсації. Дані клінічні ознаки відповідають шифру F 07.83 МКХ-10. Однак, відмічені у ОСОБА_5 зміни з боку психіки не досягли того ступеня, коли б він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 по своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 є осудним.
Досліджені письмові докази підтверджують встановлені судом обставини кримінального правопорушення, що в свою чергу, в цілому, відповідає показанням, наданим самим обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні домашнього насильства - умисних систематичних дій щодо психологічного насильства відносно батька ОСОБА_4 , якими спричинено потерпілому систематичні психологічні страждання, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

Крім того, судом у судовому засіданні було досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

- копію паспорта;

- характеристику, якою стверджується, що ОСОБА_5 проживає з батьком, дружиною ОСОБА_7 та малолітньою дитиною, притягувався до адміністративної відповідальності, скарг від сусідів не надходило;

- вимогу про судимості, згідно з якою ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості;
- медичний висновок, відповідно до якого ОСОБА_5 перебуває на психоневрологічному обліку з 2007 року, на обліку у нарколога не перебуває
- довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 533777, згідно з якою ОСОБА_5 11.02.2020 встановлено третя група інвалідності за загальним захворюванням до 01.03.2022;
- довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 083627, згідно з якою ОСОБА_5 з 03.08.2022 встановлено третя група інвалідності за загальним захворюванням до 01.09.2024.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який законом віднесено до нетяжких злочинів, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі. Суд зауважує, що обмеження, визначені у ч. 3 ст. 61 КК України щодо застосування такого виду покарання до осіб, які досягли пенсійного віку та осіб з інвалідністю 1 та 2 групи, не поширюються на обвинуваченого, який хоч і є особою з інвалідністю, однак 3 групи та не досяг пенсійного віку (60 років).

Враховуючи задовільну характеристику на обвинуваченого за місцем його проживання, а також приймаючи до уваги те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, не має незнятих чи непогашених судимостей, має інвалідність 3 групи та йому протипоказана важка фізична праця, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1