№ 336/5566/22
провадження № 1кп/336/420/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000022 від 27.02.2022 року по обвинуваченню: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополь Запорізької області, громадянина України, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.414 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді кулеметника НОМЕР_2 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «солдат», достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством та правила поводження зі зброєю і маючи можливість належно їх виконувати, діючи зі злочинною недбалістю, порушив правила поводження зі зброєю, закріпленим за ним автоматом АК-74 № НОМЕР_4 , за наступних обставин.

26.02.2022 р., приблизно о 18.00 год., виконуючи обов`язки військової служби, заступивши в добовий наряд, на спостережному посту № НОМЕР_5 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши закріплену за ним вогнепальну зброю автомат АК-74 № № НОМЕР_4 , в порушення ст.52 Керівництва по 5,45 мм автомату Калашникова, введеного в дію наказом Командувача Сухопутними військами від 24.06.1975 № 34, опустив перевідник вогню донизу у положення «ОД», за рукоятку відвів затворну раму назад, відпустив рукоятку затворної рами, тим самим дослав патрон до патронника, після чого підняв перевідник вогню вгору до упору, тим самим поставив на запобіжник.

В цей же день, приблизно о 23.40 год., перебуваючи на території військової частини НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , побачив групу осіб, які наближались до спостережного поста, а саме: військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

При цьому, ОСОБА_7 , в порушення п.14 інструкції «Про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністерства оборони України № 359 від 29.06.2005 р., ст.52 Керівництва по 5,45 мм автомату Калашникова, введеного в дію наказом Командувача Сухопутними військами від 24.06.1975 р. № 34, п.52 «Настанови по 5,45 мм автомату Калашникова», затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, на закріпленому за ним автоматі АК-74 № НОМЕР_4 опустив перевідник вогню донизу у положення «АВ», поклав палець на спусковий гачок, після чого направив зброю у напрямку вказаних військовослужбовців, зупинив їх вигуком «Стій» та запитав пароль.

Після того як вказані військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 зупинились, ОСОБА_7 , діючи зі злочинною недбалістю, без попередження про намір застосування зброї та здійснення попереджувального пострілу вгору, втративши рівновагу, діючи необережно, здійснив постріли з закріпленого за ним автомату АК-74 № НОМЕР_4 в напрямку вказаних осіб.

В результаті вказаних дій військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових поранень лівої гомілки у верхній та нижній третинах та поперекової ділянки справа, із локалізацією ран у верхній та нижній третинах лівої гомілки по внутрішній поверхні та у поперековій ділянці справа, з переломами лівої великогомілкової кістки та крила правої здухвинної кістки, із наступним проведенням первинної хірургічної обробки ран та видаленням куль (27.02.2022 р.) з наявністю сторонніх тіл (металевих уламків) в проекції правої здухвинної ділянки, що кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення нижньої третини правої гомілки з уламковим переломом метадіафізів обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, із пошкодженням правого ахіллового сухожилля та камбаловидного м`язу, з наступним проведенням первинної хірургічної обробки ран та металоостеосинтезу переломів, що кваліфікуються як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; військовослужбовцю військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення нижньої третини правого стегна із переломом нижньої третини правої стегнової кістки, з наступним проведенням первинної хірургічної обробки рани та металоостеосинтезу перелому, що кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку укладено 20.10.2022 між обвинуваченим ОСОБА_7 та начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_11 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.414 КК України, останній у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України. Також, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу розміром 3000 (три тисячі) неоподатковуваних доходів громадян, а також отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не заперечували проти затвердження угоди.

Відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 , беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, шкода від якого завдана державним інтересам. У даному провадженні беруть участь потерпілі, якими прокурору надано письмові згоди на укладення останнім угоди про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватими, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло тілесні ушкодження кільком особам, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 414 КК України.

ОСОБА_7 слід призначити узгоджене сторонами покарання, при визначенні виду та розміру якого сторони, у відповідності до ст. 65 КК України, врахували тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, як особа - раніше не судимий, військовослужбовець, приймає участь у відсічі збройної агресії російської федерації на території України, позитивно характеризується за місцем проходження служби, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Отже, суд погоджується з висновком сторін про призначене покарання у виді штрафу, яке із застосуванням положень ст.69 КК України, є більш м`яким видом покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.414 КК України, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

На досудовому розслідуванні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися та клопотання про їх застосування не заявлялися.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 370-371, 373-374, 376, 394-395, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20.10.2022 в м.Запоріжжі між обвинуваченим ОСОБА_7 за участю захисника-адвоката ОСОБА_6 , та начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_11 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2022 за № 0000022.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 414 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням положень ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку, визначені ч. 2 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1