Справа № 183/4254/23
№ 1-кс/183/1485/23
У Х В А Л А

10 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Куп`янськ, Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, працюючої в Куп`янському КХП, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000723 від 16.03.2023 року.

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в межах кримінального провадження №0000723 подане клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у ДУ «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, на підставі п. 1. ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення вчинено із застосуванням насильства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2023 року приблизно о 18.00 годин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , вживала алкогольні напої у кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Цього часу до приміщення кімнати зайшов ОСОБА_8 , під час спілкування з яким виник конфлікт, що перейшов у сварку. Під час сварки у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вбивство свого співмешканця ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та бажаючи настання саме таких наслідків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, будучі у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 взяла предмет схожий на кухонний ніж на столі на кухні та нанесла один удар ножем в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинила тяжкі тілесні ушкодження у вигляді гострої крововтрати, проникаюче сліпе колото - різане поранення грудної клітини з ушкодженням органів грудної порожнини, які відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №12-17/153-3т/23 від 03.04.2023 року є причиною смерті потерпілого ОСОБА_8 .

06.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В обґрунтування заявленого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що встановлені під час досудового розслідування обставини та зібрані докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ураховуючи особу підозрюваної, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. 1, п.3, п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Зокрема, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого, свідчить те, що ОСОБА_5 перебувала на обліку у лікаря-нарколога з 2000 року з діагнозом : «Синдром залежності від алкоголю», та занята з обліку в 2019 році у зв`язку з виїздом, так як на момент скоєння правопорушення остання знаходилась в стані алкогольного сп`яніння та хотіла приховати скоєний злочин від працівників поліції, враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для її переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрювана, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для неї, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, так і погрожувати свідкам, понятим, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для підозрюваної ОСОБА_5 , незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час остання, перебуваючи на волі, не буде позбавлена можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

З урахуванням наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам на думку слідчого можливо лише застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу її пересування.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримала надане до суду клопотання та попросила застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, мотивуючи свою позицію надуманістю ризиків, вказаних стороною обвинувачення, оскільки підзахисна не має наміру переховуватися та незаконно впливати на будь-кого, вважала достатнім застосування до підозрюваної домашнього арешту на певний час доби.

Підозрювана ОСОБА_5 винною себе у спричинені смерті ОСОБА_8 визнала, заперечуючи наявність умислу на його вбивство. Проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, оскільки наміру впливати на свідків вона не має. Підтримала позицію захисника щодо застосування до неї домашнього арешту за місцем мешкання.

Вислухавши позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази суд виходить з такого.

16.03.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 внесено відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

06.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового розслідування та надані суду докази, зокрема: протокол додаткового огляду місця події; показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол слідчого експерименту від 04.04.2023 року; речові докази - 2 кухонні ножі, 1-ший ніж з рукояткою білого кольору довжиною близько 10,5 см., лезо довжиною близько 10,5 см., загальна довжина ножа близько 21 см., найбільша ширина ножа близько 2 см.; 2-ий ніж з рукояткою білого кольору довжиною близько 11 см., загальна довжина ножа близько 30 см., довжина леза близько 19 см., найбільша ширина ножа близько 1,8 см., слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими.

У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризиків, визначених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу правопорушника, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. А враховуючи передбачену КПК України наявність безпосереднього допиту свідків судом, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику визначеного п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки базується на припущеннях і не може бути прийнятий судом.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнані слідчим суддею доведеними.

Слідчий суддя враховує відсутність стійких соціальних зв`язків у підозрюваної, враховуючи її сімейний стан, водночас враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваної, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий, те, що дії, які інкримінуються підозрюваній, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбачене ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана при застосуванні до неї більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на неї процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Внаслідок чого посилання сторони захисту на відсутність таких доказів, абстрактність ризиків, не приймає до уваги.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

клопотання слідчого СВ Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 16.03.2023 року № 0000723) - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Куп`янськ, Харківської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08.06.2023 року включно у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням покласти на прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1