Справа № 520/6415/17
Провадження № 1-кп/947/417/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2022 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження №0001313 від 25.05.2017 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Москви, РФ, громадянки України, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживавшої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 26.04.2014 року Суворовським районним судом м.Херсон за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці;

- 02.04.2015 року Новокаховським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим стромо на 1 рік;

-12.11.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 18.02.2016 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 06.11.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 26.01.2022 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

25.05.2017 року близько 13.30 годин у ОСОБА_4 , яка знаходилась в приміщенні ТЦ «Таврія В Таїровський» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Вільямса, 9-а, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна повторно.

Реалізуючи даний умисел, ОСОБА_4 , увійшовши до торгівельної зали на першому поверсі вказаного торгівельного центру, підійшла до дитячого візка ОСОБА_5 та, переконавшись і будучи впевненою в тому, що ії злочинні дії залишаються непоміченими, діючи умисно, з корисливих мотивів, з сумки ОСОБА_5 , що перебувала на ручці дитячого візка, таємно викрала її гаманець, який матеріальної вартості не має, в якому знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень. З вказаним майном ОСОБА_4 , маючи можливість ним розпорядитись, залишила місце вчинення злочину, чим заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надала наступні покази.

Так, обвинувачена пояснила, що дійсно, 25.05.2017 року у денний час вона знаходилась в приміщенні ТЦ «Таврія В Таїровський» за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Вільямса, 9-а, де підійшла до дитячого візка, впевнившись, ії дії залишаються непоміченими, з сумки, яка знаходилась на ручці дитячого візка, таємно викрала гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень. З викраденим майном вона залишила місце вчинення злочину.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаялась, просила суворо не карати та просила суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість. Також, обвинуваченій було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують її особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яке обтяжує покарання обвинуваченої є рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, її щире каяття в скоєному, відшкодування матеріальної шкоди шляхом повернення викраденого майна, тобто пом`якшуючі обставини та обтяжуючу обставину у вигляді рецидиву злочину, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді арешту.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2022 року засуджена за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання їй необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вирокуЛенінського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання про речові докази суд вірішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.01.2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 01.09.2021 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази вважати повернутими за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_6