ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/724/23 Справа № 205/8073/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 (з доповненнями), її захисника-адвоката ОСОБА_8 та прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровська, громадянку України, з середньо-спеціальною освітою, вдову, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 04 вересня 2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_7 , - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні наступного.

04 вересня 2020 року близько 02 години (більш точний час встановити не видалось можливим), ОСОБА_7 перебувала у приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_1 , де у неї під час конфлікту з чоловіком - потерпілим ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в той же день близько 02 годин 05 хвилин, перебуваючи в зазначеному вище місці, взяла на кухні кухонний ніж, з рукояткою у вигляді двох пластин, які оздоблені плівкою темно-сірого, світло-жовто-зеленого та коричневого кольорів з фактурою під шкіру змії, після чого тримаючи вказаний ніж в руці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, нанесла потерпілому ОСОБА_10 один удар ножем в область нижньої треті стегна правої ноги, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення правого стегна - колото-різана рана на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині з раньовим каналом у напрямку з переду-назад декілька з справа-наліво майже горизонтально через шари м`язів з розсіченням гілок підшкірних, міжм`язових судин та гілки стегнової артерії, крововилив у підлеглих м`яких покривних тканинах відповідно, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення правого стегна у вигляді рани на передньо-внутрішній його поверхні, що супроводжувалося розсіченням підлеглих м`язів та судин, зовнішньою кровотечею та послідуючим розвитком малокрів`я внутрішніх органів.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачена просить вирок щодо неї скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що слідчий ОСОБА_11 при її допиті (а.с. 78-79) написала неправдиві покази, які вона не надавала. Експерти, які вилучали ніж та брали кров, не взяли на столі рюмки та недопалки на експертизу і не зробили аналіз ДНК з ножа. У головного свідка ОСОБА_12 , якого судом не було допитано, і який на її думку наніс ножове поранення, не взяли на аналіз кров та одежу.

На її думку, швидка невчасно приїхала на виклик і невчасно надала допомогу ОСОБА_10

- захисник обвинуваченої просить оскаржуваний вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що покази свідків, які були вказані у вироку показують факт, що між ОСОБА_13 і ОСОБА_10 був неодноразовий конфлікт, і ОСОБА_13 агресивний і схильний до насильства. Дані покази підтверджують покази ОСОБА_7 .

Захисник вказує, що ОСОБА_7 5 разів дзвонила диспетчеру швидкої допомоги намагаючись пришвидшити приїзд лікарів, які не поспішали (цей факт підтверджується протоколом огляду телефону «Нuawеі», який належить ОСОБА_7 . На думку захисника, якщо би лікарі швидкої допомоги прибули вчасно і першу допомогу здійснили на місці, а не виносили потерпілого ОСОБА_7 і ОСОБА_13 на руках, людину можна було спасти.

Зазначає, що по справі була проведена медико-криміналістична експертиза № 925-МК від 07.10.2020 року (т. 2 а.с. 151-155), відповідно до якої пошкодження на шматку шкіри з правого стегна від трупа потерпілого ОСОБА_10 , могло бути заподіяне клинком ножа вилученого під час огляду місця події 04.09.2020 року. Захист не оспорює, що саме цим ножем був спричинений удар потерпілому ОСОБА_10 , але експертиза не вказує, що саме ОСОБА_7 вчинила правопорушення, оскільки відбитків пальців на ножі саме ОСОБА_7 не зафіксовано. Ніж не оглядався слідчим на предмет виявлення відбитків пальців на ньому.

На думку захисника, досудове слідство обмежилось першими показами ОСОБА_7 і не перевірила версію ОСОБА_7 щодо ОСОБА_13 , який навіть не був опитаний в судовому засіданні, хоча сторона захисту неодноразово заявляла клопотання про його допит.

- прокурор просить вказаний вирок, - змінити. Зазначити у вироку обтяжуючі покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Вважає, що судом не враховані обставини, які обтяжують покарання, а саме те, що підсудна не визнала себе винною, у скоєному не покаялась, відповідно до обвинувального акта обставини, які обтяжують її покарання зазначено - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Прокурор посилається, що ОСОБА_7 підтвердила при допиті у суді, що вживала 04.09.2020 року спиртні напої, а також те, що перебувала у зареєстрованому офіційно шлюбі з ОСОБА_10 . Проте суд у вироку ці обставини не вказав та зазначив, що обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника, - залишити без задоволення, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну сторони захисту та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вищевказаний вирок, в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Колегія суддів в ході апеляційного розгляду з`ясувала, що оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши їх у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченої ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, ретельно обґрунтувавши своє рішення.

Щодо доводів апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника про те, що оскаржуваний вирок слід скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції провів щодо ОСОБА_7 повний та неупереджений судовий розгляд, дотримавшись належним чином вимог кримінального процесуального законодавства України.

Не зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_7 не визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджена наступними доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_14 , що її син - ОСОБА_10 , перебував у шлюбі з обвинуваченою, яка за весь час їх спільного життя влаштовувала сварки та зловживала алкогольними напоями. 03 вересня 2020 року, пізно ввечері, потерпілий ОСОБА_10 , після телефонної розмови з обвинуваченою та її новим співмешканцем, поїхав до них з`ясовувати стосунки, щоб повернути обвинувачену, а 05 вересня 2020 року їй подзвонили та повідомили, що ОСОБА_10 помер;

- показами свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що ввечері 03 вересня 2020 року, вони перебували за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , коли за вказаною адресою прийшов чоловік обвинуваченої - потерпілий ОСОБА_10 , який запропонував випити горілки, а після того, як вони відмовили, кудись поїхав та через деякий час повернувся. Близько 01 години 04 вересня 2020 року, за вказаною адресою прийшли обвинувачена ОСОБА_7 , а через деякий час її знайомий ОСОБА_17 , після чого вони, а також ОСОБА_10 перебували в приміщенні літньої кухні. Після цього за вказаною адресою приїхала «швидка» та працівники поліції, у зв`язку з тим, що, як їм стало відомо, потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження, від яких він в подальшому помер у лікарні;

- показами свідка ОСОБА_18 , що в ніч з 03 на 04 вересня 2020 року, отримавши від керівника карного розшуку інформацію про злочин, він направився за адресою: АДРЕСА_1, де вже працювала слідчо-оперативна група, а також знаходились працівники патрульної поліції, обвинувачена ОСОБА_7 та її знайомий ОСОБА_17 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Під час розмови з обвинуваченою ОСОБА_7 про обставини події, остання повідомила йому, що між нею та її чоловіком - потерпілим ОСОБА_10 виник конфлікт, під час якого останній застосував до неї фізичне насильство, а оскільки це було не в перший раз, вона схопила ніж та нанесла йому ножове поранення в область стегна, після чого викликала швидку та стала надавати потерпілому першу допомогу. Під час розмови з ОСОБА_19 , останній повідомив йому, що в той момент, коли обвинувачена ОСОБА_7 спричинила потерпілому тілесні ушкодження, його у приміщенні літньої кухні не було, оскільки він прийшов через деякий час після обвинуваченої. Крім того, свідок ОСОБА_18 пояснив, що під час розмови з обвинуваченою ОСОБА_7 , остання не заперечувала, що тілесні ушкодження потерпілому спричинила саме вона та не вказувала, що ножове поранення спричинив ОСОБА_17 ;

Аналогічні за змістом покази надав свідок ОСОБА_20 , який також підтвердив, що в ніч з 03 на 04 вересня 2020 року, після отримання повідомлення про злочин, він приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де обвинувачена ОСОБА_7 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, пояснила йому, що дійсно вона, після того як потерпілий ОСОБА_10 напав на неї, нанесла йому тілесні ушкодження ножем та вказала де знаходиться вказаний ніж;

- показами свідка ОСОБА_21 , що вночі 04 вересня 2020 року, отримавши виклик про ножове поранення, вона, у складі бригади «швидкої» приїхала за адресою: АДРЕСА_1 , де до них вийшов невідомий чоловік, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та на її питання пояснив, що постраждалий перебуває у будинку разом з жінкою, яка його підрізала та що остання теж перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після цього була викликана поліція та поки поліція прибула на місце, той чоловік, що вийшов до них першим, разом з обвинуваченою ОСОБА_7 винесли з будинку потерпілого та загрузили в автомобіль «швидкої допомоги», після чого вони поїхали до 2-ї лікарні, де потерпілому проводили реанімаційні заходи, однак він помер. При цьому, зазначений свідок пояснив суду, що під час розмови обвинувачена ОСОБА_7 не заперечувала, що саме вона спричинила тілесні ушкодження потерпілому.

Отже, показами потерпілої та свідків, які повністю узгоджуються між собою, чітко підтверджується факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Будь-яких підстав не довіряти показам потерпілої та свідків, - не вбачається, оскільки вони є послідовними та узгоджуються в деталях з іншими доказами.

Крім цього, винуватість ОСОБА_7 у фактично скоєному також підтверджена дослідженими письмовими доказами у справі:

- протоколом огляду від 04 вересня 2020 року, згідно якого місцем події є територія домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого були виявлені та вилучені численні сліди речовини бурого кольору та кухонний ніж зі слідами РБК;

- висновками судово-медичних експертиз №1703/458-Е та №1703 від 17 вересня 2020 року, згідно яких у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення правого стегна - колото-різана рана на передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині з раньовим каналом у напрямку зпереду-назад декілька зправа-наліво майже горизонтально через шари м`язів з розсіченням гілок підшкірних, міжм`язових судин та гілки стегнової артерії, крововилив у підлеглих м`яких покривних тканинах відповідно, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як приведших до настання смерті. Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від колото-різаного поранення правого стегна у вигляді рани на передньо-внутрішній його поверхні, що супроводжувалося розсіченням підлеглих м`язів та судин, зовнішньою кровотечею та послідуючим розвитком малокрів`я внутрішніх органів;

- висновком судової імунологічної експертизи №740 від 24 вересня 2020 року, згідно якого на фрагменті килиму, змиві з ґрунту на подвір`ї та змиві РБК з підлоги у літній кухні, вилучених 04 вересня 2020 року під час огляду місця події, виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 та виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- висновком судової імунологічної експертизи №741 від 01 жовтня 2020 року, згідно якого на синтетичному платті та черевиках, які були вилучені під час затримання обвинуваченої ОСОБА_7 , виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 та виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- висновком судової імунологічної експертизи №742 від 07 жовтня 2020 року, згідно якого на синтетичних штанах чорного кольору, чоловічій сорочці чорного кольору та кросівках, вилучених під час огляду трупа, виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 та виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- висновком судової цитологічної експертизи №693 від 25 вересня 2020 року, згідно якого на кухонному ножі, вилученому під час огляду місця події від 04 вересня 2020 року, виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 та виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- висновком судової цитологічної експертизи №692 від 02 жовтня 2020 року, згідно якого на зрізах нігтьових пластин та змивах з лівої та правої руки потерпілого ОСОБА_10 , встановлена наявність крові, походження якої не виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 ;

- висновком судової цитологічної експертизи №691/2 від 23 вересня 2020 року, згідно якого на змивах та нігтьових зрізах з лівої та правої руки ОСОБА_22 наявність крові не встановлено;

- висновком медико-криміналістичної експертизи №925-МК від 07 жовтня 2020 року, згідно якого пошкодження на шматку шкіри з правого стегна від трупа потерпілого ОСОБА_10 , могло бути заподіяне клинком ножа, вилученого під час огляду місця події 04 вересня 2020 року;

- речовими доказами по справі.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що дослідивши безпосередньо під час судового провадження вищевказані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх належність і допустимість, та оцінивши їх за своїми внутрішніми переконаннями вірно зазначив, що ОСОБА_7 об`єктивно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, відповідними встановленим в ході судового провадження судом першої інстанції обставинам кримінального правопорушення та такими, що зроблені на підставі всебічно оцінених письмових доказів, які є належними, достатніми та допустимими.

Доводи обвинуваченої та її захисника про недоведеність вини ОСОБА_7 у скоєному злочині, є безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо посилання обвинуваченої та її захисника про те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_13 , показання котрого мали визначальне значення для встановлення обставин події, колегія суддів зазначає.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, суд, у тому числі й за клопотанням сторони захисту, неодноразово викликав ОСОБА_13 судовими повістками, а також виносив ухвалу про його привід та здійснював заходи щодо встановлення його місцезнаходження. Однак ці заходи не дали результату. Судові засідання неодноразово відкладалися для надання захиснику можливості забезпечити в судове засідання явку цього свідка. Однак сторона захисту не змогла забезпечити його явку в судове засідання.

Колегія суддів також зазначає, що сторона захисту в апеляційній скарзі не навела доводів стосовно того, що показання цього свідка могли істотним чином вплинути на висновки щодо обставин справи.

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 5 разів дзвонила у швидку, на думку колегії суддів,не дає підстав ставити під сумнів висновки суду першої інстанції щодо винуватості обвинуваченої у скоєному.

Щодо доводів прокурора про не врахування судом першої інстанції обтяжуючих покарання обставин, а саме вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування були зазначені обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 : вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Відповідно до вимог абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

З урахуванням наведеного визнання обставин такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, є правом суду, а не його обов`язком. Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не зазначає, яким чином зазначене перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Тому вимоги апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.

Вирок за змістом є належно вмотивованим, обґрунтованим та законним.

Істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційні скарги, - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 (з доповненнями), її захисника-адвоката ОСОБА_8 та прокурора Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

В ирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4