1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8857/22 1-кс/335/282/2023
26 січня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіти повної середньої, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.09.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік;
- 03.01.2018 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням вимог ч.1 ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі. Звільнився по відбуттю покарання 12.10.2018 року;
- 09.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років обмеження волі із звільненням від відбування покарання на іспитовий строк один рік;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,
24.01.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк тридцять днів.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлені обставини, що дають підстави підозрювати, що ОСОБА_4 , 28 грудня 2022 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, шляхом віджиму вікна, проник до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме телевізор «Samsung», модель UE42F5020AK, та магнітофон «Panasonic», модель XBF, на загальну суму 2300 гривень, чим намагався спричинити потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками УПО в Запорізькій області.
Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується тим, що продовжують існувати ризики, зазначені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи за можливе обмежитись запобіжним заходом у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , підтримала думку свого підзахисного, зауваживши, що, на її думку, стороною обвинувачення не доведено наявність вказаних у клопотанні ризиків такого ступеня, що надав би підстави для продовження тримання підозрюваного під вартою.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.12.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів, який спливає 27.01.2023.
Підставою для взяття ОСОБА_4 було визнання слідчим суддею наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявності ризиків незаконного впливу на потерпілого, а також ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.
На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази:
-протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , від 29.12.2022;
-протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-протоколи допиту свідків по даному кримінальному провадженню ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,;
-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.12.2022.
Із змісту вказаних документів випливає, зокрема, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , будучи працівниками управління охорони, прибувши за викликом після спрацювання сигналізації в кафе «Квіст», при зовнішньому огляді приміщення виявили ОСОБА_4 , який лежав на підлозі у верхньому одязі та в надягнутих на руках рукавицях. В подальшому при огляді місяці події було встановлено, що дроти живлення від телевізора та магнітофону були вимкнуті, а сам магнітофон знаходився не на своєму місці.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а надані ним пояснення можуть бути способом захисту з метою ухилення від відповідальності.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на потерпілого;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Щодо ризику переховування від органу досудового розслідування та суду слідчий суддя ще під час обрання запобіжного заходу дійшов висновку про недоведеність такого ризику, і під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу стороною обвинувачення не було надано жодного доказу, який би надавав підстави для перегляду такого висновку.
Водночас, щодо ризиків незаконного впливу на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також ризиків вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо продовження їх існування.
Так, маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в частині, що стосуються клопотання про обрання запобіжного заходу, а отже і з протоколами допиту потерпілого та протоколами впізнання за фотознімками за участю потерпілого, підозрюваний знатиме як його персональні данні, так і зміст наданих ним свідчень на стадії досудового розслідування.
Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на потерпілого з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.
Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 раніше судимий за корисливі злочини, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення проти власності, до чого його, вірогідно, спонукало скрутне матеріальне становище, що в сукупності з наведеними вище обставинами вказує на продовження існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя погоджується з викладеними у клопотанні доводами щодо неможливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування іншого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.
Так, про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання або домашній арешт, свідчить відсутність у нього власного життя та проживання без відповідних документів у випадкових знайомих, через що забезпечити ефективний контроль за дотриманням умов домашнього арешту є неможливим.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру, та поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п.3 ч.1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило.
Доводи підозрюваного та його захисника слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують наведених вище висновків.
Слідчий суддя бере також до уваги, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування не закінчене, слідчим призначено декілька експертних досліджень, результати яких можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, і які можуть вплинути на процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 199, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , задовольнити.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з правом виходу під заставу.
Строк тримання під вартою обчислювати з 26.01.2023 і по 24.02.2023 включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 11 год. 00 хв. 27.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1