ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/492/22 Справа № 707/881/21 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Черкаси Черкаської обл. апеляцій-ну скаргу прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Черкаського райсуду Черкаської обл. від 26.07.2022 р.,

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Свиді-
вок Черкаського р-ну Черкаської обл.,
громадянин України, має загальну
повну середню освіту, не одружений, є особою з інвалідністю ІІ групи, ут-риманців не має, раніше не судимий, не працює, проживає АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільне-ний від відбування призначеного основного покарання у виді 1 року обмеження волі з іспи-товим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, покладені на нього судом. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на Жирного покладені наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, ро-боти або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповно-важеним органом з питань пробації. Контроль за поведінкою ОСОБА_8 покладено на Черкаський РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській обл.
Запобіжний захід до обвинуваченого Жирного не обирався.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ТДВ «Страхова компанія «Ю. Ес. Ай» та обвинуваченого Жирного про стягнення моральної та матеріальної шкоди залише-но без розляду.
Питання про судові витрати та речові докази судом вирішені відповідно до чинного КПК України.

Вироком суду встановлено, що 11.09.2020 р. об 11 год. 30 хв. Жирний, керуючи авто-мобілем «Skoda Fabia» р/номер НОМЕР_1 , у якому відповідно до висновку судової експер-тизи технічного стану транспортного засобу № 4/776 від 22.12.2020 р. товщина гальмівних дисків не відповідала вимогам підприємства-виробника, тому відповідно до п. 31.4.1 а) Пра-вил дорожнього руху України експлуатація даного транспортного засобу заборонялась, та

рухаючись по проїзній частині вул. Шевченка у с. Свидівок Черкаського р-ну Черкаської обл. зі сторони автодороги Р-10 «Канів-Чигирин-Кременчук», у напрямку до вул. Богдана Хмельницького, поблизу стели «Свидівок», проявив неуважність та порушив вимоги:

- п. 2.3. б) ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реа-гувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1. ПДР України, відповідно до якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Так, під час руху, він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху,

проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, рухаючись на автомо-білі «Skoda Fabia» р/номер НОМЕР_1 по проїзній частині вул. Шевченка в с. Свидівок Чер-каського р-ну Черкаської обл. зі сторони автодороги Р-10 «Канів-Чигирин-Кременчук» у на-прямку вул. Богдана Хмельницького, змінив напрямок свого руху, виїхав на зустрічну смугу для руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Москвич» р/номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався по вул. Шевченка зі сторони вул. Богдана Хмельницького в на-прямку до автодороги Р-10 «Канів-Чигирин-Кременчук», тобто в зустрічному напрямку по своїй смузі для руху та в якому перебувала пасажир ОСОБА_11 .

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної екс-пертизи № 02-01/175 від 11.03.2021 р., отримала тілесні ушкодження: перелом кісток тазу зліва, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; рана лівої надбрі-вної дуги, рана лівого колінного суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкод-жень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В результаті ДТП потерпілий ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної екс-пертизи № 02-01/176 від 11.03.2021 р., отримав тілесні ушкодження: травма грудної клітини з переломом десятого ребра зліва, травма тазу з переломом кісток тазу зліва, травма лівого колінного суглобу з переломом надколінника, що відносяться до категорії тілесних ушкод-жень середньої тяжкості.

Спричинення потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середньої тяж-кості відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-21/4910-ІТ від 22.04.2021 р. знаходиться в причинному зв`язку з порушенням водієм автомобіля «Skoda Fa-bia» р/номер НОМЕР_1 Жирним вимог п. 10.1. ПДР України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду через неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки встановлено, що Жирний є інвалідом 2 групи. Відповідно до ч. 2 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб з інвалідністю 2 групи. Просить змінити вирок суду, призначити Жирному покарання у виді штрафу в роз-мірі 3 000 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки. В решті вирок суду зали-шити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши прокурора, яка підтримала доводи пода-ної апеляційної скарги, просила змінити вирок з підстав, які вказані в апеляції, вислухавши думку обвинуваченого та його захисниці, які не заперечували проти задоволення апеляцій-ної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши ма-теріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, обговорив-ши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задо-воленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Визнавши Жирного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено-го ч. 1 ст. 286 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку і виклав у вироку докладні мотиви свого рі-шення, які не оспорюються в апеляції.

В суді першої інстанції справу було розглянуто згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК Ук-раїни.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обста-вин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, згідно встановлених судом першої інстанції анкетних даних, які викладені у вступній частині вироку, обвинувачений є особою з інвалідністю ІІ групи. Ці обставини бу-ли відомі суду першої інстанції на час ухвалення вироку, оскільки в матеріалах справи є до-відка до акту огляду МСЕК, згідно якої Жирному строком до 1.10.2022 р. встановлено ІІ гру-пу інвалідності за загальним захворюванням ( т. 1, а. пр. 158). Під час апеляційного розгляду Жирний надав суду довідку до акту огляду МСЕК, згідно якої йому встановлено ІІ групу ін-валідності за загальним захворюванням безтерміново.

Згідно вимог ч. 3 ст. 61 КК України, покарання у вигляді обмеження волі не застосов-ується до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Вказаних вимог законодавства судом при ухваленні вироку не було додержано, оскі-льки суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню та призначив Жирному покарання у вигляді обмеження волі, а отже допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає безумовному задоволенню, а вирок суду зміні.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчинен-ні ним кримінального правопорушення, характеризується за місцем мешкання задовільно, на обліках в психіатричному або наркологічному диспансері не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а тому апеляційний суд погоджується з апеляцією проку-рора та вважає обрати обвинуваченому покарання у вигляді штрафу ближче до нижньої межі санкції статті, що буде відповідати вимогам ст. ст. 50 та 65 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопо-рушень.

Апеляційний суд враховує правовий висновок, викладений у Постанові Великої пала-ти Верховного Суду від 7.12.2021 р. № 617/775/20, відповідно до якого зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у вигляді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого.

Призначення апеляційним судом покарання у вигляді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України не є: «застосуванням бі-льш суворого покарання» в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України; «неправильним звільне-нням від відбування покарання» в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України; «іншим погіршен-ням становища обвинуваченого» в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 КПК України, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог прокурора з огляду на приписи ст. 420 КПК України не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції має постановити у формі ухвали.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 413 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Вирок Черкаського райсуду Черкаської обл. від 26.07.2022 р. стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України з 1 року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 2 роки із застосуванням ст. ст. 75 та 76 КК України до штрафу в розмірі 3000 неопо-датковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_12 задово-льнити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рі-шення апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий

Судді