ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/4476/23
Провадження № 1-кс/201/1593/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001160 від 22.03.2023 клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 від 22.03.2023 за підозрою ОСОБА_4 за ч.2 ст. 110 КК України.

17 грудня 2016 року постановою так званого «совета министров ДНР» № 13-62 на тимчасово окупований території Донецької області створено не передбачене законодавством України утворення - так званий «государственный комитет по земельным ресурсам ДНР» з основним місцем дислокації: АДРЕСА_2 . Діяльність вказаного підрозділу окупаційної адміністрації РФ регулюється документами, які мають ознаки нормативно-правових, але відповідно до законодавства України є нікчемними, в тому числі «Положение о государственном комитете по земельным ресурсам ДНР» від 06.11.2016 № 14-26, та спрямована на здійснення функцій з контролю та нагляду у сфері земельних відносин, здійснення землеустрою, реєстрації та ведення земельного кадастру, геодезії та картографії, оцінки земель тимчасово окупованої території Донецької області. До складу «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР», яким керують «председатель, первый заместитель и два заместителя», структурно входять «стурктурные подразделения, териториальные органы, подведомственные государственные предприятия, учреждения и организации». У грудні 2016 року наказом так званого глави «ДНР» (стосовно якого досудове розслідування здійснюється в іншому кримінальному провадженні) на посаду т.зв. «председателя государственного комитета по земельным ресурсам ДНР» призначено громадянку України ОСОБА_4 , яка, перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме у м. Донецьку, розуміючи противоправний характер своїх дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України, діючи умисно, добровільно вступила до складу окупаційної адміністрації РФ.

З моменту призначення на посаду ОСОБА_4 , діючи умисно, з ідеологічних (підтримуючи окупацію території України) та корисливих (отримання доходу) мотивів, за попередньою змовою групою осіб з числа інших членів окупаційної адміністрації РФ (стосовно яких досудове розслідування проводиться в інших кримінальних провадженнях), будучи особою, на яку покладено персональну відповідальність за діяльність так званого «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР», організовує його діяльність, зокрема видає документи, які мають ознаки адміністративно-розпорядчого та нормативно-правових актів, але відповідно до чинного законодавства України є нікчемними.

При цьому, ОСОБА_4 здійснює кадровий відбір та призначення на посади так званих керівників територіальних підрозділів «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР», зокрема на територіях Донецької області, окупованих після 24.02.2022 (м. Маріуполя та Маріупольського району, Волноваського району тощо).

Під керівництвом ОСОБА_4 на тимчасово окупованих територіях Донецької області забезпечується регулювання у сфері земельних відносин, землеустрою, реєстрації земельних ділянок та похідних речових вдач на них, земельного кадастру, оцінка земель, геодезії та картографії, координування діяльності підрозділів «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР» з його територіальними органами, підвідомчими підприємствами, установами та організаціями, які перейшли під контроль окупаційної адміністрації.

Також ОСОБА_4 як «председатель государственного комитета по земельным ресурсам ДНР» налагодила взаємодію з окремими засобами масової інформації, підконтрольними окупаційній адміністрації РФ, використовуючи їх для висвітлення діяльності т.зв. «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР» та в цілому окупаційної адміністрації.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій Російської Федерації на території Донецької області т.зв. «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України, та бюджетні установи, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України на прошенням порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 110 КК України.

Повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_4 до слідчого 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях до будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Шевченко, буд. 7 на 27.03.2023; 11.04.2023; 12.04.2023 та 13.04.2023 та також 11.04.2023, 12.04.2023, 13.04.2023, які було розміщено у засобах масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному сайті «Офісу генерального прокурора» однак ОСОБА_4 у визначений час не з`явилась та не повідомила про причини не явки.

17 березня 2023 року відповідно до вимог ст. ст. 42, 276-279, 480, 481 КПК України відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, та згідно вимог, передбачених ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Таким чином, згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135, ст. 278 КПК України повідомлення про підозру вручено захиснику підозрюваної - адвокату ОСОБА_6 .

Оперативно-розшуковими заходами та слідчими (розшуковими) діями встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 на теперішній час постійно перебуває у м. Донецьк Донецької області, що є тимчасово окупованою територією, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин.

22.03.2023 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 було виділено в окреме провадження № 0001160 від 22.03.2023.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 переховується від слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, крім того наявні відомості про перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України.

Прокурор вважає за необхідне клопотати про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою розглянути в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрювана перебуває на тимчасово окупованій територій.

Прокурор вважає, що є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, постійно проживає на тимчасово окупованій території м. Донецьк Донецької області, підтримує зв`язки з учасниками т.зв. «ДНР», окупаційною владою та ЗС РФ, разом з якими продовжує брати участь у незаконній діяльності, що дає йому можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду. а також може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон через пункти пропуску, не підконтрольні Україні, або залишитися на тимчасово окупованій території, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі особи з числа представників т.зв. «ДНР» й окупаційної влади РФ, разом з якими ОСОБА_4 бере участь та сприяє їх незаконній діяльності, а також інші причетні до вчинення вказаного злочину особи, що у випадку не застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останньою із такими особами та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, а також створить передумови для продовження нею вчинення вищевказаного злочину.

У зв`язку з чим, застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі із визначенням розміру застави, унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник залишив вирішення питання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, приходить до наступних правових висновків.

24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, тобто до 20 травня 2023 року.

Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

Таким чином розгляд клопотання здійснюється за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 22.03.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001160, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 110 КК України.

Прокурором 17.03.2023, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 07.04.2023 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 69 (7467) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Також в судовому засіданні прокурором доведено, що в даний час ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території, Донецької області, а отже суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України шляхом опублікування повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» № 69 (7467) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження). При цьому, порядок повідомлення було дотримано, а отже ОСОБА_7 набула статусу підозрюваного.

Вирішуючи питання про обґрунтованість підозри, суд вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 110 КК України, що підтверджується:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.02.2022;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.01.2022;

- протоколом огляду каналу «Оплод ТВ» від 01.12.2022;

- протокол огляд кросплатформенної системи «Telegram» у мережі інтернет від 25.01.2023;

- відповіддю оперативного підрозділу на виконання доручення слідчого № 78/2/5/6-1080нт від 05.12.2022,

чого достатньо для висновку про те, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваною, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, може намагатись уникнути правоохоронні органи та суд. Цей ризик підтверджується і тим, що підозрювана в даний час перебуває на тимчасово окупованій території і на виклики не з`являється. Також ризик підсилюється наявністю воєнного стану на території України в умовах якого уникнути правоохоронців легше ніж в мирний час.

Також, суд вважає встановленим наявність ризику продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана перебуває на окупованій території та займає посаду т.зв. «председателя государственного комитета по земельным ресурсам ДНР», що дає їй можливість продовжувати очолювати незаконний орган та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останній у разі її засудження за ці злочини.

Крім того, суд також вважає встановлений ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції) так званого т.зв. «государственного комитета по земельным ресурсам ДНР» створеному на тимчасово окупованій території, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Доходячи до висновку про наявність ризиків, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваної може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного, який не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому суд вважає, що недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваної.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваної, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду буде оголошений о 17:20 годині 18 квітня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1