Справа № 445/1792/22
Провадження № 1-кс/445/692/22
УХВАЛА
Іменем України

21 листопада 2022 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області клопотання слідчої СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 19.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

слідча СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , як сторона кримінального провадження, звернулася з клопотанням до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави.

Клопотання мотивує тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2022 близько 09:00 години, ОСОБА_7 , будучи за місцем свого проживання у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_8 , взяв кухонні ножі в приміщенні кухні вищевказаного житлового будинку з метою заподіяння смерті останньому. Реалізовуючи злочинний умисел направлении? на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншіи? людині, діючи умисно, усвідомлюючи протиправнии? характер діяння, наніс декілька ударів в ділянку тулуба та шиі? кухонними ножами ОСОБА_8 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень, внаслідок чого настала смерть останнього.
Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в умисному протиправному заподіяні смерті іншій людині (умисне вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
19.11.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, раніше не судимий.
Свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_5 визнав частково.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а відтак, існують підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказаним в сукупності обґрунтовується необхідність обрання підозрюваному виняткового запобіжного заходу.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у такому клопотанні. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним у клопотанні ризикам, з приводу чого клопотання просять задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечив оскільки просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До Єдиного реєстру досудового розслідування 19.11.2022 року за №0000439 внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно протоколу затримання від 19.11.2022 підозрюваний фактично затриманий 19.11.2022 о 21:57год.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 19.11.2022.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartleyv. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Що ж стосується аргументів сторони захисту, слідчий суддя надає їм правову оцінку та звертає увагу на таке.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sinequanon законності застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.
Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому слідчий суддя відкидає всі аргументи сторони захисту про відсутність доказів, які підтверджують зазначені у клопотанні ризики, а оцінку цих ризиків проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.

В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні особливо кримінального правопорушення, санкція передбачає позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, усвідомлення чого може спонукати його ухилитись від органу досудового розслідування та суду. Враховуючи вищевказане, у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він на даний час підозрюється, а також особу підозрюваного, неможливим буде застосування щодо нього норм Закону про кримінальну відповідальність, які дозволяють звільнити особу від призначеного покарання. Вказаний факт та усвідомлення неминучості реального відбування тривалого строку покарання у виді позбавлення волі можуть спонукати підозрюваного ОСОБА_5 ухилятись від органу досудового розслідування та у подальшому суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, показання яких мають важливе значення для доведення винуватості підозрюваного під час судового розгляду підтверджується тим, що на даний час судом у судовому засіданні не допитано всіх свідків, однак такі можуть бути відомі підозрюваному ОСОБА_5 , який може вчиняти вплив як особисто так і за допомогою інших осіб на останніх. Враховуючи вище вказане, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 може впливати на свідків, шляхом психологічного або фізичного насильства, прохань, тощо.

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та вказане вище свідчить про те, що він схильний до вчинення кримінальних правопорушень.
У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування чотирьох ризиків, які направлені на ухилення від кримінальної відповідальності і які не є мінімальними. З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція статті передбачає позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, об`єктом посягання у вказаному злочині є життя людини, які відповідно до ст.3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінивши всі наведені обставини кримінального провадження можна обґрунтовано стверджувати, що заявленим ризикам неможливо запобігти застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Крім того, через тяжкість покарання в межах даного кримінального провадження існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, слід врахувати, що подія кримінального провадження «тільки відбулась» і на даному етапі кримінального провадження існує найбільш активна фаза збирання доказів стороною обвинувачення, які матимуть важливе значення для встановлення істини у кримінальному проваджені. Очевидно, що саме на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжних заходів, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Наведені вище обставини в сукупності виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу, а відтак, слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

За змістом п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 спричинив загибель людини.

Беручи до уваги обставини кримінального провадження, характер справи, встановлені ризики та особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає підстав відступати від згаданої вище норми.

Відтак, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 183, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання слідчої СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та проживаючому АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» на строк до 18.01.2023 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1