Справа № 642/215/23
Провадження № 1-кс/642/109/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу заявника ОСОБА_3 , на рішення слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001261 від 09.09.2022 року,-

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2023 року зявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 11.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0001261 від 09.09.2022 року.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначив, що слідчим Другого слідчого відділу( з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001261 від 09.09.2022 року , за ознаками вчинення складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366,ч.1 ст.382, ч.1 ст.396 та ч.1 ст.397 КК України.

Постановою слідчого від 26.09.2022 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Оскаржувану постанову він отримав 12.01.2023 року.

Згідно із скаргою, підставами для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0001261 від 09.09.2022 року є її винесення усупереч вимог чинного законодавства України, без виконання вимог ст.ст. 9, 36, 55, 56 КПК України. Так, ОСОБА_3 висловлює свою незгоду з його процесуальним статусом у рамках даного кримінального провадження, а саме відмовою у наданні йому статусу потерпілого, а також проведення його допиту у якості свідка, а не потерпілого. Заявник вважає що справу було закрито незаконно, оскільки досудове розслідування не проводилося взагалі .

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу, пославшись на викладені в ній обставини.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого відділу (з дислокацією у м.Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути скаргу у її відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає, що неявка в судове засідання слідчого , чиє рішення оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу з матеріалами, а також матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001261 від 09.09.2022 року, які були надані до суду слідчим, та постанову про закриття кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09.09.2022 року прокурором третього відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, та нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0001261, 0001262, 0001263, 0001264, 0001265 та 0001266 відомості за заявою ОСОБА_3 від 08.09.2022 року за фактами скоєння неправомірних дій посадовими особами органів досудового розслідування та прокуратури , за ознаками вчинення складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст.365, ч.1 ст.366,ч.1 ст.382, ч.1 ст.396 та ч.1 ст.397 КК України.

Згідно постанови вищезазначеного прокурора від 09.09.20223 року проведення досудового розслідування у даних кримінальних провадженнях було доручено Другому слідчому відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Як вбачається з наданих матеріалів справи прокурором у кримінальному провадженні- прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 була винесена постанова від 26.09.2022 року про об`єднання в одне провадження матеріалів досудового розслідування № № 0001261, 0001262, 0001263, 0001264, 0001265 та 0001266, якою було присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню єдиний реєстраційний № 0001261.

Відповідно до постанови слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , який здійснював досудове розслідування вищезазначеного кримінального провадження, від 11.10.2022 року кримінальне провадження № 0001261 від 09.09.2022 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення .

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус заявника.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем або прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим кодексом випадках,- на потерпілого.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України.

При цьому здійснювати відповідні процесуальні дії і приймати процесуальні рішення під час досудового розслідування є правом слідчого, та слід враховувати, що згідно ст.40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Відповідно до ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

Частиною другою даної статті визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих(розшукових) дій та негласних слідчих(розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей,документів,відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З аналізу оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим до суду, слідчий суддя приходить до висновку, що дана постанова не відповідає зазначеним вище вимогам ст..ст.93 та 110 цього Кодексу, оскільки слідчим будь-яких процесуальних дій по збиранню доказів взагалі не проводилося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303- 307, 309, 371-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу заявника ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 11.10.2022 про закриття кримінального провадження № 0001261 від 09.09.2022 року.

Кримінальне провадження № 0001261 від 09.09.2022 року повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, для проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає , однак заперечення проти цієї ухвали можуть бути включенні до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1