Справа № 215/8211/21
ВИРОК
12 серпня 2022 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, інваліда третьої групи , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 02.12.2021 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,
за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
29.10.2021 у період часу з 18:00 год до 19:00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 прийшов до свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Перебуваючи на території домоволодіння свого знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , та спілкуючись разом з останнім, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме майном ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 достовірно знаючи що у ОСОБА_5 мається кутова шліфувальна машина марки «eltos» моделі «мшу-125/1150», попрохав надати йому у користування вказану кутову шліфувальну машину, під вигаданим приводом, для здійснення ремонтних робіт, заздалегідь не бажаючи її повертати.
В свою чергу, потерпілий ОСОБА_5 , будучи переконаним у правомірних діях ОСОБА_3 , та перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_3 , добровільно передав останньому кутову шліфувальну машину марки «Еltos» моделі «мшу-125/1150», яка була у робочому стані. Після чого, ОСОБА_3 отримавши від потерпілого вказану кутову шліфувальну машину та продовжуючи зловживати довірою останнього, з метою реалізації свого злочинного умислу, повідомив ОСОБА_5 що поверне йому кутову шліфувальну машину через декілька годин, після здійснення ремонтних робіт.
Після цього, ОСОБА_3 утримуючи в руках кутову шліфувальну машину марки «eltos» моделі «мшу-125/1150», скориставшись довірою потерпілого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном, яким він заволодів, на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 341,67 грн. (триста сорок одна гривня шістдесят сім копійок)
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
Крім того 04.11.2021 року в період часу з 08:00 год до 11:00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 , де допомагав з ремонтом автомобіля.
Оглядаючи територію домоволодіння, ОСОБА_3 , побачив привідчинені двері господарського приміщення що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .
У вище зазначений час та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у сховище.
Реалізуючи свій зазначений вище злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_3 переконавшись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, за допомогою фізичної сили власних рук відкрив двері господарського приміщення по АДРЕСА_4 .
Далі, відкривши вказані двері господарського приміщення, забезпечивши собі доступ до зазначеного приміщення, ОСОБА_3 не маючи будь-яких законних підстав для знаходження в господарському приміщення, розташованого по АДРЕСА_4 , зайшов до вище зазначеного господарського приміщення, таким чином проник до нього та почав оглядати його, підшукуючи предмети свого злочинного посягання. Перебуваючи в даному приміщенні, ОСОБА_7 побачив стіл на якому знаходилася кутова шліфувальна машина марки «Темп» моделі «МШУ-900-125» та визначивши її, як об`єкт свого злочинного посягання, взяв її до рук.
Після чого, діючи на досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 утримуючи при собі викрадену ним кутову шліфувальну машину марки «Темп» моделі «МШУ-900-125», яка належить потерпілій ОСОБА_6 , покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 450,00 грн. (чотириста п`ятдесят гривень 00 коп.).
Ці умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно взяв у ОСОБА_5 шліфувальну машинку та не мав наміру її повертати та викрадав у потерпілої ОСОБА_6 шліфувальну машинку.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду провадження повідомлені належним чином,надали заяви про розгляд провадження за їх відсутності.
Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч. 3 ст. 185 КК України , за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно та за ч.2 ст.190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ст.190 ч.2 КК України відносяться до класифікації нетяжкого злочину та за ч.3 ст.185 КК України до класифікації тяжкого злочину, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з жовтня 2019 з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності, раніше судимий, не має на утриманні малолітніх / неповнолітніх/ дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, є особою з інвалідністю.
Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високий рівень небезпеки для суспільства.
Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації , суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, із врахуванням положень ст.70 ч.4 КК України, з врахуванням вироку Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2021 втратив свою дію.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання:
-за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.12.2021, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3/трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових товарознавчих експертиз всього в розмірі 1372,96 грн.
- Речові докази: кутову шліфувальну машинку марки «Eltos» моделі «МШУ-125/1150», яка передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити в користуванні останнього;
-кутову шліфувальну машинку марки «Темп» моделі «МШУ-900-125», яка передана під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 - залишити в користуванні останньої;
-СД диск з відеозаписом з камер спостереження ПТ ломбард «Смарт»-зберігати в матеріалах даного кримінального провадження;
-ДВД диск з відеозаписом з камер спостереження ПТ «Ломбард -Смарт» ТОВ «ШВЕДІНВЕСТ І Компанія» -зберігати в матеріалах даного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: