Єдиний унікальний номер справи 333/1610/22
Номер провадження 1-кс/333/336/22
УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2022 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03 травня 2022 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за місцем свого мешкання в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин своєї жінки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажаючи їх настання, взяв у праву руку кухонний ніж, яким наніс не менше трьох ударів в область обличчя, шиї та живота потерпілої ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив проникаюче поранення черевної порожнини, від спричинення який остання померла на місці, тим самим вбив ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 у слідчі органи та до суду, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на думку слідчого маються ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, існує ризик того, що підозрюваний не прибуде у визначений час до органу поліції або прокуратури; незаконно впливати на потерпілого, свідків, які встановлені та будь в подальшому встановлені у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки під час проведення слідчих дій встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі їх анкетні данні, а також місце мешкання останніх, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину є ризик того, що ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5

03 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

03 травня 2022 року о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину у зв`язку з тим, що свідки, сукупність ознак місці події вказували на те, що саме ця особа щойно скоїла вказане кримінальне правопорушення.

04 травня 2022 року о 20 годині 22 хвилині підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судовому засіданні клопотання підтримали та просили слідчого суддю його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили суд обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, пояснили, що ОСОБА_5 похилого віку, немає можливості самостійно забезпечувати себе та має низку захворювань.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою, що підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 03.05.2022 в ході якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчим було зазначено про наявність у ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Доводи слідчого про наявність зазначених ризиків обмежується лише ступеню тяжкості злочину та певних припущень, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та буде незаконно впливати на потерпілого і свідків. Вказане обґрунтування слідчий застосовує і до того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий зазначає, що особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.
Водночас, як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 має ряд захворювань та потребує медичного та стороннього догляду.
Крім того, вважаю, що на цей час відсутні об`єктивні дані щодо намагання ОСОБА_5 здійснити вплив на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Свідки та представник потерпілого вже надали свої показання, тому факт проведення їх допитів свідчить про мінімальні ризики впливу підозрюваного на свідків та потерпілого.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» Європейський суд від 26.06.1991 року зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, суд дійшов до висновку, що при розгляді клопотання про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від досудового розслідування та суду. Проте, вказаний ризик є мінімальним, не настільки суттєвим, що застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було б доцільним.
Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.
Тому, при вирішенні питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги такі обставини, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації, відсутність судимостей, похилий вік.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, на думку слідчого судді запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, тому саме вказаний запобіжний захід необхідно застосувати до ОСОБА_5 з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, у т.ч. щодо заборони спілкуватися із свідками кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_4 відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього цілодобово за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , строком до 01 липня 2022 року (включно) без застосування електронного засобу.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
3) утримуватися від спілкування зі свідками.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. У разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу для виконання передати до Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у якого в провадженні перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 .
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05 травня 2022 року о 14 годині 00 хвилині.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав ______________ ОСОБА_5 «05» травня 2022 року