Справа № 446/129/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька кримінальне провадження № 000005 від 18.01.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з неповно-середньою освітою, не працюючого, розлученого, уродженця с. Батятичі Кам`янка-Бузького району, жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий
в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , згідно судового наказу, виданого Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області № 446/316/18 від 27 лютого 2018 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 для утримання їхньої неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини доходу, але не менше 50% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2018 і до її повноліття. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області 19 серпня 2019 року відкрите виконавче провадження за № 59834487. Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином ознайомлений з порядком сплати аліментів, будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, в центрі зайнятості як шукаючий роботу не реєструвався, не реагуючи на законні попередження державного виконавця, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї дитини та за період часу з 21 лютого 2018 року по 01 січня 2022 року допустив заборгованість зі сплати аліментів на суму 121203 гривень (сто двадцять три тисячі двісті три гривні), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України визнав повністю, визнавши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, щиро розкаявся в скоєному.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки ОСОБА_4 визнав свою провину, то судом справу розглянуто в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , суд вважає, що вина обвинуваченого доказана та його дії вірно кваліфіковані на досудовому слідстві за ч.1 ст.164 КК України, оскільки останній злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу підсудного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Як особа, ОСОБА_4 є осудна, перебуває на «Д» обліку в наркологічному кабінеті діагноз: F-10.2; на обліку в психіатра не перебуває. (а.с.75); відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, дані про особу і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України повне визнання вини, та щире розкаяння в скоєному кримінальному правопорушенні, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, винний перебуває у сімейних відносинах.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне, призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов по справі не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно, після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок складений та надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1