ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/13138/21
Провадження № 11-кп/4820/619/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за у кримінальному провадженні №0000529 від 23 квітня 2021 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гомель Республіки Білорусь, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, неодруженого, не має утриманців, не працює, раніше судимого:
-16 грудня 1999 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.1 ст.140 КК України (1960) до покарання у вигляді виправних робіт на термін 1 рік з утриманням 20 відсотків заробітної плати;
-30 серпня 2000 року цим же судом за ч.2 ст.140, ст.43 КК України (1960) до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 1 рік 1 місяць, додаткова міра покарання конфіскація Ѕ майна;
-04 липня 2002 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 4 роки 6 місяців;
-14 грудня 2006 року цим же судом за ч.3 ст.308 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців;
-12 квітня 2007 року цим же судом за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 8 місяців;
-11 червня 2007 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки 8 місяців;
-08 січня 2013 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та 2 місяці;
-02 липня 2014 року цим же судом за ч.2 ст.289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 6 років, додаткова міра покарання конфіскація майна;
-13 грудня 2018 року цим же судом за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн;
-04 грудня 2019 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ст.15, ч.2, ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці;
-29 вересня 2021 року цим же судом за ч.2, 3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та 1 місяць.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня винесення вироку 30 травня 2022 року.
Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23 квітня 2021 року до набрання даним вироком законної сили відповідно до ч.5 ст.72 КК України із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі, та строк відбутого покарання, який призначений за вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 вересня 2021 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в закону силу залишено попередній тримання під вартою.
Судом вирішено питання судових витрат та речових доказів.
За вироком суду, ОСОБА_6 , будучи раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, маючи непогашену та незняту судимість, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.
Так, у період часу з 20 год 00 хв 22 квітня 2021 року по 08 год 23 квітня 2021 року, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку №38, що на вул. Кам`янецькій у м. Хмельницькому помітив поруч під`їзду №5 автомобіль марки «ВАЗ», моделі «211140», д.н.з. НОМЕР_1 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно, таємно, повторно з корисливих мотивів, за допомогою невстановленого досудовим слідством предмету зламав замок водійських дверей автомобіля марки «ВАЗ», моделі «211140», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_8 та проник до салону автомобіля, з якого таємно, шляхом поміщення до власного одягу, викрав авто магнітолу марки «Sony», моделі «3027», вартістю 524,53 грн., в яку був під`єднаний флеш накопичувач марки «Kingston», об`ємом 16 Гб., вартістю 110 грн., лазерну рулетку марки «SNDWAY» моделі SW-TG70, вартістю 800 грн., мультиметр марки «Bside», моделі «ADMS-1» вартістю 450 грн., та дві пари рукавичок, які для потерпілого не представляють майнової цінності. Після чого ОСОБА_6 , покинув місце злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Указаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1 884 грн 53 коп.
За таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч.3 ст.185 КК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання співрозмірне його діянням із застосуванням ст.75 КК України.
Зауважував, що призначене йому покарання за ч.3 ст.185 КК України не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є занадто суворим та несправедливим.
Зазначав, що судом не було враховано стан його здоров`я, те, що на його утриманні є батьки похилого віку та те, що потерпілому завдано незначної матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з узагальненим викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.
Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та остаточне покарання призначене відповідно до ч.4 ст.70 КК України повною мірою відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації.
Так, відповідно до усталеної судової практики, призначаючи покарання, в кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність призначення йому більш м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.
Висновки суду першої інстанції щодо призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі (відповідно до ч.4 ст.70 КК України), а також необхідність і достатність для нього такого покарання, у вироку суду належним чином мотивовані, покарання за видом та мірою відповідає особі обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає їх достатньо обґрунтованими та погоджується з ними.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України.
Обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень проти власності.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства.
Колегія суддів наголошує, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 такими, що на увагу не заслуговують.
Усі вказані обставини в апеляційній скарзі щодо призначення покарання, були ретельно досліджені та брались до уваги судом першої інстанції при розгляді провадження по суті.
Ураховуючи вищенаведені обставини та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставини провадження в сукупності, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для зменшення міри покарання призначеного судом першої інстанції обвинуваченому, з огляду на що апеляційна скарга останнього не підлягає задоволенню.
Призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є законним та справедливим.
Керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3