Провадження № 1-кс/554/2360/2022
УХВАЛА
іменем України

01.04.2022 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню № 0000264 від 03.11.2020 р., накладеного ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.11.2020,

встановив:

до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню № 0000264 від 03.11.2020 р., накладеного ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.11.2020 р., а саме з мотоцикла марки HONDA PC34, д.н.з. НОМЕР_1 та повернути його заявниці на відповідальне зберігання.

В обґрунтування клопотання заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області № 546/908/20 від 05.11.2021 на підставі клопотання слідчого СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000264 від 03.11.2020 р. було накладено арешт на мотоцикл HONDA PC34, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім.»я ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 та який перебуває у фактичному володінні на підставі довіреності ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у порядку передбаченому КПК України. Підставою накладення арешту стало забезпечення проведення необхідних експертних досліджень, зокрема траспортно-трасологічної та авто технічної експертиз.

Заявник вважає, що в подальшому застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба, оскільки в кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертні дослідження, власником мотоцикла, цивільний позов заявлений не був.

У судове засідання заявник не з`явилася у клопотання прохала проводи судове засідання без її участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився , подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти скасування арешту майна не заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області № 546/90/20 від 05.11.2020 на підставі клопотання СВ Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000264 було накладено арешт на мотоцикл марки HONDA PC34, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень.

У зв`язку з реорганізаційно-штатними змінами у Решетилівському відділенні поліції досудове розслідування кримінального провадження № 0000264 на даний час здійснюється відділенням поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У поданому клопотанні володілець майна ставить питання про скасування накладеного арешту на майно з посиланням на те, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Як вбачається з матеріалів клопотання, і не спростовано слідчим, з часу вилучення майна та накладення арешту минуло понад один рік, що є достатнім для виконання необхідних слідчих та процесуальних дій із таким майном, дослідження та фіксації необхідної інформації, яка має значення для потреб досудового розслідування, з урахуванням того, що заходи забезпечення кримінального провадження мають тимчасовий, а не постійний характер.

Разом із цим, стороною обвинувачення не зазначено обґрунтованих та достатніх підстав вважати, що із залученням вказаного майна для досягнення цілей кримінального провадження потрібно проводити в подальшому будь-які слідчі та процесуальні дії, що обумовлюють необхідність обмеження (арешту) цього майна.

До матеріалів клопотання такі відомості слідчим не надані й не підтверджені належними і допустимими доказами, а також поясненнями, які б можна було вважати переконливими.

Разом з цим, слідчий не заперечував проти скасування арешту майна, що підтверджується відповідною заявою.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Факт перебування майна під арештом тривалий час фактично позбавляє конституційного права власника на законних підставах користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Безпідставне обмеження права власності у вигляді накладення арешту на майно не є співрозмірним із завданнями кримінального провадження та порушує основоположні права власника майна, які визначені Конституцією України та чинним законодавством України.

Отже, з матеріалів клопотання у їх сукупності вбачається, що на даний час у застосуванні арешту, накладеного на вказаний вище вказане майно у межах даного кримінального провадження, відпала потреба, натомість, органом досудового розслідування не доведено жодними належними і достатніми доказами реальної необхідності в існуванні вказаного арешту та обмеженнях, пов`язаних із реалізацією права власності особи на належне їй майно, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що доводи клопотання про скасування арешту є законними та обґрунтованими, а відтак права та законні інтереси законного власника майна в даному випадку підлягають захисту.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що арешт майна потрібно скасувати, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 28, 131, 132, 174КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання ОСОБА_2 про скасування арешту майна у кримінальному провадженню № 0000264 від 03.11.2020 р., накладеного ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.11.2020, - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Решетилівського районного суду Полтавської області №546/908/20 від 05.11.2020 на на мотоцикл HONDA PC34, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім.»я ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 та який перебуває у фактичному володінні на підставі довіреності ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 та повернути його володільцю - ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1