ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1212/20

Провадження № 11-кп/4820/89/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідач ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000184 від 20.04.2020 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Старокостянтинівського районного суду від 04 червня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 04 червня 2021 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старокостянтинова Хмельницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого,

не маючого судимостей,

визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Ухвалено, що строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з 04 червня 2021 року, зарахувати в цей строк на підставі ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення з 19 квітня 2020 року по 03 червня 2021 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2020 року на речові докази скасовано.

Речові докази:

-чотири пляшки з під алкоголю ємкістю 0,5 літра марок «Зубровка»

«Немирів», «Калган», «Хуторок», два ножі, дві скляні стопки, дві ложки та одну виделку, змиви з рук, зрізи нігтьових пластин та зразки крові ОСОБА_8 , букального епітелію ОСОБА_11 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області знищено.

-куртку чорного кольору, кофту жовтого кольору, джинси синього кольору, макасини синього кольору, мобільний телефон марки «Нокіа», які вилучено під час огляду місця події та затримання ОСОБА_8 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькі області повернуто ОСОБА_8

-мобільний телефон «Nomi», вилучений під час огляду місця події, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькі області повернуто потерпілому ОСОБА_10 ;

-диск формату CD-R односторонній, лицьова сторона якого сірого кольору із написом «CD-R», з аудіо записом телефонної розмови, що відбулася 14.05.2020 між оператором спецлінії відділу служби «102» УОАЗОР ГУНП та заявницею, ОСОБА_12 та диск із записом слідчого експерименту - залишено в матеріалах провадження.

Процесуальні витрати на проведення судової біологічної експертизи (висновок експерта № 428 від 13.08.2020) на суму 19 927,47 грн, стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави.

За вироком суду, 19 квітня 2020 року ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку за місцем свого проживання на АДРЕСА_2 , протягом дня вживав алкогольні напої спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які через деякий час разом заснули на дивані.

ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному помешканні, побачив в одному ліжку свою співмешканку та її колишнього чоловіка, вийшов із будинку, де в нього на ґрунті ревнощів виник умисел на вбивство ОСОБА_13 .

Цього ж дня, близько 20 год 30 хв, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 повернувся до кімнати будинку, підійшов до ліжка, де спали ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , взяв зі столу господарського ножа та, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки у вигляді смерті, на ґрунті ревнощів, умисно завдав ОСОБА_13 удар клинком ножа в область грудної клітки спереду зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітки з пошкодженням м`яких тканин міжребер`я між 4-5 ребром, серцевої сорочки та серця, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті на місці події, яка настала від гострої тампонади серця, гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок Старокостянтинівського районного суду від 04 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 скасувати та закрити кримінальне провадження за недоведеністю вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого йому злочину.
При цьому вказує, що вирок суду є незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
В матеріалах кримінального провадження відсутні прямі та безпосередні докази, які доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Жоден із допитаних судом свідків не вказав на безпосередню причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.
Суд не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_14 , яка була в стані сильного алкогольного сп`янінні. Покази вказаного свідка є непослідовними та неправдивими. Свідок постійно плуталася в показах щодо обставин справи та жодного разу не вказала що ОСОБА_15 наніс удар кухонним ножем ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_11 приховала від суду факт конфлікту та бійки між нею та ОСОБА_13 .
Крім того, свідок ОСОБА_14 вказала, що не чула жодних рухів чи метушні під час свого сну та що ножа, яким було спричинено тілесне ушкодження ОСОБА_13 того дня вона не бачила.
Не надано належної оцінки, дослідженому у судовому засіданні, звукозапису, який наданий на запит суду з ГУНП в Хмельницькій області. З якого вбачається, що між ОСОБА_17 та ОСОБА_14 був конфлікт, вони сварилися.
Досліджені судом висновки експертиз не містять доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину.
Так згідно висновку експерта від 16.06.2020 №323 на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 слідів крові не виявлено. Будь-яких відбитків пальців рук ОСОБА_8 на ножі, яким було заподіяне тілесне ушкодження не знайдено та не зафіксовано.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які інші письмові докази, які б доводили вину ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Суд першої інстанції безпідставно двічі відмовив у клопотанні сторони захисту про доступ до речей та документів, а саме про витребування в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» інформацію про вхідні та вихідні телефонні з`єднання абонента ОСОБА_8 в період часу з 09 год. по 23 год. 59 хв. 19.04.2020 із зазначенням базових станцій через які здійснювалися з`єднання, оскільки така інформація могла би доповнити судове слідство доказами, які виправдовують обвинуваченого.
Судом порушено п.2 ч.3 ст.374 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку доводів поданої апеляційної скарг, пояснення потерпілого ОСОБА_10 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини у вчиненому злочині не визнав та показав, що з дозволу потерпілого ОСОБА_13 він разом з колишньою дружиною останнього ОСОБА_11 проживали у його будинку в с.Митинці.

19 квітня 2020 року ОСОБА_13 прийшов до них в гості та вони разом протягом дня розпивали алкогольні напої. ОСОБА_11 та ОСОБА_13 почали згадувати спільне подружнє життя, передивлялись альбом з фотографіями, у них виникла суперечка, оскільки ОСОБА_13 звинувачував її у смерті їх спільної дитини. Він вийшов на вулицю покурити та за пів години почув крик, а повернувшись до будинку, побачив роздягненого до нижньої білизни ОСОБА_13 , який лежав на підлозі з ножем в грудях. Подумав, що це потерпілий сам собі таке заподіяв. Він вийняв ніж та викинув його у дрова біля грубки, намагався надати допомогу: натискав на грудну клітину, робив штучне дихання та викликав працівників поліції, швидку допомогу. Визнав, що йому було неприємно дивитись на свою співмешканку та її колишнього чоловіка, однак заперечив наявність між ним та ОСОБА_13 конфліктів на ґрунті ревнощів, хоч і потерпілий одного разу розбив йому голову через надмірне вживання алкоголю. Вважає, що це ОСОБА_11 завдала своєму колишньому чоловікові удар ножем, не заперечував, що коли він виходив з будинку, сварка вже припинилась: ОСОБА_11 лягла спати, а потерпілий сидів за столом.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_11 показала, що 19 квітня 2020 року з 10 години ранку вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 вживали алкогольні напої. Вже під вечір, сп`янівши, вона лягла на диван, що стояв біля столу, де вони втрьох вживали алкогольні напої та заснула. Прокинувшись вона побачила ОСОБА_13 поряд із собою на дивані, на грудях в нього була рана. Вона злякалась та почала його трясти. До неї підійшов ОСОБА_8 і наказав їй не кричати, бо потерпілий вже вмер. Коли вона трясла потерпілого, він скотився на підлогу, хто викликав швидку допомогу не пам`ятає. Підтвердила, що вони того дня дивились фотоальбом із спільними фото з ОСОБА_13 , з яким вона розлучилась близько семи років тому, їх спільна дитина дійсно померла в малолітньому віці від пневмонії, однак вони один одного в її смерті не звинувачували, конфліктів між ними не було. Коли вони з ОСОБА_8 приїхали в с. Митинці, потерпілий дозволив їм проживати в своєму будинку, часто заходив до них. Того дня ОСОБА_13 не хотів йти додому, бо був п`яний, тому вона запропонувала йому лишатись. ОСОБА_8 ревнував її до колишнього чоловіка.

Під час проведення 28 квітня 2020 року слідчого експерименту з участю ОСОБА_11 , відеозапис якого переглянуто в судовому засіданні, ОСОБА_11 також повідомляла, що після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_13 ліг на диван та через незначний проміжок часу вона лягла поряд та вони обійнялись, а ОСОБА_8 , який сидів за столом в цій же кімнаті, розсердився та вибіг з будинку. ОСОБА_11 заснула, а прокинулась від зойку ОСОБА_13 , який лежав поруч на спині, на його одязі була кров в області серця. ОСОБА_8 сидів на стільці поблизу дивану, та на її питання нащо він таке зробив, відповів: « ОСОБА_18 , бо тобі таке ж буде». Інших сторонніх осіб у будинку, крім них не було.

Допитана у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_11 показала, що вона разом з ОСОБА_8 проживала в с. Митинці в будинку потерпілого ОСОБА_13 , який дозволив їм проживати в своєму будинку.

19 квітня 2020 року вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (утрьох) пили горілку. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 сварилися.

Вже під вечір, після вживання горілки ОСОБА_11 , сп`янівши, лягла на диван та заснула. Коли проснулася, біля неї на дивані лежав ОСОБА_13 , у якого в лівій половині грудей була рана. ОСОБА_13 був голий.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні суду першої інстанції підтвердила, що між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 були конфлікти через ревнощі та тому, що вони зловживали алкогольними напоями. За кілька тижнів до вбивства, між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 відбувся конфлікт, а тому останній викликав поліцію.

Такі показання свідка ОСОБА_20 підтверджуються інформацією, яка міститься в підсистемі «Єдиний облік» ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» відносно ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Хмельницькій області від 25 квітня 2021 року.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується:

-рапортом помічника чергового Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, відповідно до якого 19 квітня 2020 року о 20 год 47 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в АДРЕСА_2 у власному будинку помер ОСОБА_13 : ліг спати та не прокинувся. Зі слів заявниці ОСОБА_21 , якої на місці події не було, без ознак насильницької смерті;

-протоколом огляду диску із аудіо записами від 14 травня 2020 року, дослідженого у судовому засіданні, з якого встановлено, що на службу 102 телефонує ОСОБА_12 , яка назвалась невісткою та повідомила, що зі слів матері їй стало відомо, що ОСОБА_13 ліг спати і не прокинувся, не побитий, на місці події присутня не було, викликала медичну швидку допомогу;

-протоколом огляду місця від 19 квітня 2020 року: домогосподарства по АДРЕСА_2 , проведеного зі згоди ОСОБА_11 , зі схемою та фототаблицями, якими зафіксовано, що біля дивану в кімнаті на підлозі виявлено труп ОСОБА_13 , одягнутого в труси, футболку жовтого кольору та сорочку в клітинку; тіло знаходиться на спині. При огляді футболки виявлено з лівого боку в області серця розріз, на тілі по передній поверхні грудної клітини зліва лінійна рана з рівними краями. Біля грубки між дровами виявлено ніж довжиною 275 см, з довжиною леза 127 см та шириною 17 мм, руків`я темного кольору, перемотане синьою та червоною стрічкою. На одному боці леза виявлено нашарування речовини бурого кольору. (а.м.к.п.640);

-протоколом освідування ОСОБА_8 від 20 квітня 2020 року, згідно якого на долонях його рук виявлено нашарування бурого кольору, з яких взято змиви (а.м.к.п.170);

-протоколом отримання зразків для проведення експертиз від 28 квітня 2020 року (а.м.к.п.184);

-висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 №27 від 20 квітня 2020 року, згідно якого смерть ОСОБА_13 , настала за 6-24 години до розтину, від гострої тампонади серця, гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, про що свідчать дані судово-медичної експертизи.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини з пошкодженням м`яких тканин міжребер`я між 4-5ребром, серцевої сорочки та серця, які могли утворитись від одноразової дії твердого плоского однобічно-гострого знаряддя, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди 3-х валентного заліза та має тупий, ОСОБА_22 подібний на поперечному перетині «обух» з добре вираженими ребрами і гостре лезо з гладкою заточкою його ріжучої крайки, так і можливо деформований або заокруглений кінець чи вістря, можливо в строк та за обставин, що вказані у постанові, відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 міг знаходитись в горизонтальному, чи близькому до нього положенні. Можливість врятувати життя потерпілому ОСОБА_13 , після спричинення йому ушкоджень є малоймовірною. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_13 виявлено наявність алкоголю в кількості - 3,76%о(проміле), що може відповідати тяжкому алкогольному сп`янінню. Будь-яких слідів боротьби чи самооборони на тілі ОСОБА_13 , або слідів переміщення тіла при судово-медичній експертизі не виявлено.( а.м.к.п.86)

Наявність в крові ОСОБА_13 алкоголю в кількості 3,76%о (проміле), підтверджено також висновком судово-медичної токсикологічної експертизи №804 від 20 квітня 2020 року. (а.м.к.п.91);

-висновком судово-медичної криміналістичної експертизи №54 від 01 червня 2020 року, згідно якого на зовнішній поверхні одного клаптя шкіри з лівої половини грудної клітини трупа ОСОБА_13 виявлено глибоку або проникаючу колото-різану рану, яка могла утворитись від одноразової твердого плоского однобічно-гострого знаряддя, по типу ножа, що залишає в рані шкіри сліди 3-х валентного заліза та має тупий, «П» подібний на поперечному перетині «обух» з добре вираженими ребрами і гостре лезо з гладкою заточкою його ріжучої крайки, так і можливо деформований або заокруглений кінець чи вістря (а.м.к.п.92);

-висновком експерта №428 від 13 серпня 2020 року, відповідно до якого встановлені генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на ножі з руків`ям чорного кольору обмотаним стрічками синього та червоного кольору (об`єкт №6), який був вилучений в ході огляду будинку АДРЕСА_2 , збігаються з генетичними зразками крові трупа ОСОБА_13 та не збігаться з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_8 та букального епітеію ОСОБА_11 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_13 та об`єкті (№6) є малоімовірною. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виключається ( а.м.к.п.114);

-висновком судової медико-криміналістичної експертизи №59 від 18 червня 2020 року, згідно якого виявлена у ОСОБА_13 одиночна проникаюча колото-різана рана шкіри з лівою половини грудної клітки ймовірно заподіяна однобічно гострим клинком наданого на експертизу господарського ножа кустарного виготовлення з чорною, частково обмотаною стрічкою синього та червоного кольору, накладним полімерним руків`ям зі схожими конструктивними, технологічними та експлуатаційними ознаками (а.м.к.п.134);

-висновком судово-імунологічної експертизи №322 від 16 червня 2020 року, згідно якого на джинсових штанах та куртці, що належать ОСОБА_8 знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген Н. Отже ця кров може належати особі (особам), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_13 (а.м.к.п.147). На светрі та мокасинах ОСОБА_8 слідів крові не виявлено (а.м.к.п.146);

-висновком судово-медичної імунологічної експертизи №323 від 16 червня 2020 року, згідно якого на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 , слідів крові не виявлено (а.м.к.п.150);

- аудіозаписом, наданим ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України «Цунамі» на запит суду та дослідженого судом, згідно якого ОСОБА_8 19 квітня 2020 року о 17 годині 19 хвилин з мобільного телефону НОМЕР_1 телефонує на службу НОМЕР_2 та повідомляє про бійку між співмешканцями, просить їх розігнати, однак потім говорить, що сам з ними розбереться.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.94 КПК України дав належну оцінку усім зібраним у кримінальному провадженні доказам з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 про те, що суд не дав належної оцінки показам свідка ОСОБА_14 , яка була в стані сильного алкогольного сп`янінні і покази якої є непослідовними та неправдивими.
Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні, у тому й числі показам свідка ОСОБА_11 , які у сукупності з іншими доказами доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 .

Так суд правильно у вироку вказав, що суперечності у показаннях свідка ОСОБА_11 щодо обставин, які передували вбивству та які вона давала в ході досудового розслідування і в суді, є незначними, не стосуються істотних обставин вчинення вбивства та розцінюються судом як намагання приховати її дії, що стали приводом для ревнощів та змотивували обвинуваченого на вчинення вбивства потерпілого.

Щодо суперечностей показань свідка ОСОБА_11 щодо того, чи бачила вона у день вбивства ніж чорного кольору, руків`я якого перемотане червоною та синьою стрічкою, суд першої інстанції прийшов до правильного переконання, що такі суперечності обумовлені перебуванням ОСОБА_11 у стані сильного алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_11 показала, що вона разом з ОСОБА_8 проживала в с. Митинці в будинку потерпілого ОСОБА_13 , який дозволив їм проживати в своєму будинку.

19 квітня 2020 року вона з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (утрьох) пили горілку. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 сварилися.

Вже під вечір, після вживання горілки ОСОБА_11 , сп`янівши, лігла на диван та заснула. Коли проснулася, біля неї на дивані лежав ОСОБА_13 , у якого в лівій половині грудей була рана. ОСОБА_13 був голий.

Посилання сторони захисту на причетність ОСОБА_11 до вбивства ОСОБА_13 не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадженя не містять жодних доказів, окрім тверджень обвинуваченого, які б об`єктивно вказували на причетність ОСОБА_11 до вбивства потерпілого, і судом таких доказів не здобуто.

Відповідно вимог ст.337 КПК України судовий розгляд здійснюється лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Необгрунтованими є посилання в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого на те, що свідок ОСОБА_11 приховала від суду факт конфлікту та бійки між нею та ОСОБА_13 .
Механізм заподіяння тілесного ушкодження під час бійки суперечить висновку судово-медичної експертизи №27 від 20 квітня 2020 року, відповідно до якого в момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 міг знаходитись в горизонтальному, чи близькому до нього положенні, будь-яких слідів самооборони чи боротьби на тілі ОСОБА_13 не виявлено.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд першої інстанції надав оцінку і показам обвинуваченого ОСОБА_8 , який в судовому засіданні давав непослідовні показання з приводу знаряддя вбивства, а саме стверджував, що вийняв ніж з тіла ОСОБА_13 та надавав йому першу допомогу, а в подальшому стверджував, що ножа в руки не брав. Зазначав, що цим ножем різав гілки, а потім наполягав, що він належить свідку ОСОБА_11 , яка його нікому не давала.

Колегія суддів погоджується з оцінкою показаннь обвинуваченого як намагання останнім уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Безпідставними є твердження захисника ОСОБА_9 про те, що суд не надав належної оцінки, дослідженому у судовому засіданні, звукозапису, який наданий на запит суду з ГУНП в Хмельницькій області.
Згідно аудіозапису, наданого ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України «Цунамі» на запит суду та дослідженого судом першої інстанції, ОСОБА_8 19 квітня 2020 року о 17 годині 19 хвилин з мобільного телефону НОМЕР_1 телефонує на службу НОМЕР_2 та повідомляє про бійку між співмешканцями, просить їх розігнати, проте потім говорить, що сам з ними розбереться.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що таке повідомлення не свідчить про бійку між потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , оскільки іншими доказами не підтверджується, а підтверджує вчинення вбивства обвинуваченим ОСОБА_8 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 №27 від 20 квітня 2020 року, смерть ОСОБА_13 , настала за 6-24 години до розтину, від гострої тампонади серця, гострої внутрішньої кровотечі, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням серця, про що свідчать дані судово-медичної експертизи.

В момент спричинення тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_13 міг знаходитись в горизонтальному, чи близькому до нього положенні. Будь-яких слідів боротьби чи самооборони на тілі ОСОБА_13 , або слідів переміщення тіла при судово-медичній експертизі не виявлено.

Крім того обвинувачений у своїх показах, наданих суду, не заперечував, що коли він виходив з будинку, конфлікт між Горенками припинився та ОСОБА_11 лягла спати, що узгоджується з аналогічними показаннями ОСОБА_11 .

Не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що досліджені судом висновки експертиз не містять доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, а згідно висновку експерта від 16.06.2020 №323 на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 слідів крові не виявлено, будь-яких відбитків пальців рук ОСОБА_8 на ножі, яким було заподіяне тілесне ушкодження не знайдено та не зафіксовано.

Суд першої інстанції дав належну оцінку висновкам: судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 №27 від 20 квітня 2020 року, судово-медичної токсикологічної експертизи №804 від 20 квітня 2020 року, судово-медичної криміналістичної експертизи №54 від 01 червня 2020 року, експерта №428 від 13 серпня 2020 року, судової медико-криміналістичної експертизи №59 від 18 червня 2020 року, судово-імунологічної експертизи №322 від 16 червня 2020 року, судово-медичної імунологічної експертизи №323 від 16 червня 2020 року, які відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №322 від 16 червня 2020 року на джинсових штанах та куртці, що належать ОСОБА_8 знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген Н. Отже ця кров може належати особі (особам), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н, в тому числі і потерпілому ОСОБА_13 (а.м.к.п.147). На светрі та мокасинах ОСОБА_8 слідів крові не виявлено.

Згідно висновку судово-медичної імунологічної експертизи №323 від 16 червня 2020 року на марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_8 слідів крові не виявлено.

Разом з тим відсутність слідів крові потерпілого на светрі, мокасинах та руках обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, обумовлюється горизонтальним положенням потерпілого під час нанесення йому лише одного цілеспрямованого удару в область серця.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у клопотанні сторони захисту про доступ до речей та документів, а саме про витребування в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» інформацію про вхідні та вихідні телефонні з`єднання абонента ОСОБА_8 в період часу з 09 год. по 23 год. 59 хв. 19.04.2020 із зазначенням базових станцій через які здійснювалися з`єднання, оскільки така інформація могла би доповнити судове слідство доказами, які виправдовують обвинуваченого.
З матеріалів кримінального провадження видно, що під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції захисник ОСОБА_9 заявив клопотання про надання дозволу на здійснення тимчасового доступу до документів, які містять охоронювавну законом таємницю, та можливість здійснити вилучення їх копій в електронному та друкованому вигляді, що перебувають у володінні мобільного оператора ПрАТ «Київстар», а саме інформацію про вхідні та вихідні телефонні з`єднання абонента ОСОБА_8 в період часу з 09 год. по 23 год. 59 хв. 19.04.2020 із зазначенням базових станцій через які здійснювалися з`єднання.
Зважаючи на те, що стороною захисту не доведено, що інша інформація, окрім наданої Управлінням організаційного аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Хмельницькій області щодо вхідних та вихідних дзвінків обвинуваченого має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальносу провадженні, Старокостянтинівський районний суд, ухвалою від 27 травня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 .
Ухвала суду є обґрунтованою та вмотивованою.

Не впливають на законність вироку суду посилання захисника обвинуваченого про відсутність прямих доказів винуватості ОСОБА_8 .

Згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім наявним у кримінальному провадженні доказам у їх сукупності та з урахуванням характеру відносин, що склались між потерпілим ОСОБА_13 та обвинуваченим ОСОБА_8 , поведінки ОСОБА_11 , обставин вчинення злочину, механізму заподіяння потерпілому тілесного ушкодження, правильно встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 , спостерігаючи свою співмешканку в одному ліжку із колишнім чоловіком, вибіг на двір, де у нього виник умисел на вчинення убивства ОСОБА_13 та повернувшись, наніс один сильний, цілеспрямований удар в область серця, який став причиною смерті.

Отже судом першої інстанції правильно встановлені обставини кримінального правопорушення, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України гнрунтуєтться на належних, допустимих та достатніх доказах.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні вбивства ОСОБА_13 та надання показів про непричетність його до вбивства, колегія суддів розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особи винного, обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлені, не встановлені такі й апеляційним судом.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя особи, вини у скоєному не визнав, раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв та появу у нетверезому стані в громадських місцях, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2005 року у зв`язку із психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, за місцем проживання в с. Митинці Красилівського району характеризується задовільно, зловживає алкогольними напоями.

Тому, враховуючи викладене, принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень самим обвинуваченим та іншими особами, суд прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України.

І таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 04 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: