Справа № 577/1377/22
Провадження № 1-кп/577/222/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" травня 2022 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 18 березня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

13 травня 2022 року до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з Конотопської окружної прокуратури Сумської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2022 року кримінальне провадження призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який є особливого тяжким злочином, за вчинення якого ОСОБА_5 загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Тяжкість злочину, який був поєднаний із насильством та з погрозою застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я престарілої потерпілої, вчинений в умовах воєнного стану свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності ОСОБА_5 , а усвідомлення обвинуваченим невідворотності покарання за вчинення вказаного злочину виключно у вигляді позбавлення волі дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та підвищує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчиняти дії, направлені на уникнення кримінального покарання шляхом переховування від суду.

Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює, не має громадянства, реєстрації та визначеного місця проживання, є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, неодноразово (5 разів) був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі корисливих, відбував покарання у місцях позбавлення волі та, звільнившись 01 лютого 2021 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний особливо тяжкий насильницький злочин.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечує.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримує позицію свого підзахисного.

Суд, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вважає, що клопотання прокурора про обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 , серед іншого, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, належить до особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше. Так у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування».

При вирішенні питання про обрання у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення злочинів проти власності. Звільнившись 01 лютого 2021 року з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та вже 18 березня 2022 року вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходів.

Він не має громадянства, місця реєстрації та визначеного місця проживання.

Вищевказані обставини, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який був поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, та з погрозою застосування такого насильства, вчинення кримінальних правопорушень щодо престарілої особи та в умовах воєнного стану, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 має підвищену суспільну небезпеку для оточуючих.

Суд вважає, що стороною обвинувачення надані докази наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та доведено, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який був вчинений із застосуванням до потерпілої насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, то при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд не визначає йому заставу.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 314, 315, 393-395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Обрати ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на строк 60 днів - до 15 липня 2022 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, обвинуваченим та його захисником безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

СуддяОСОБА_1