Справа № 584/491/22
Провадження № 1-кп/584/138/22
В И Р О К
Іменем України

09.08.2022 Путивльський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000286 від 3 листопада 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Путивль Сумської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , але фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , освіта середньо-спеціальна, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , будучи особою, яка підлягає призову на строкову військову службу, відповідно до ст.ст.1,15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 22 березня 2017 року перебував на обліку призовників у Путивльському районному військовому комісаріаті.

12 жовтня 2020 року за результатами медичного огляду, призовник ОСОБА_4 , визнаний придатним для проходження військової служби і призваний до проходження строкової військової службу.

12 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , під особистий підпис, отримав від працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку про явку 13 жовтня 2020 року до автостанції АДРЕСА_2 , розташованої по АДРЕСА_3 , для відправлення на обласний збірний пункт з метою подальшого направлення до військової частини для проходження строкової військової служби. У подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою ухилення від призову на строкову військову службу, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу, всупереч вимогам ст.65 Конституції України та ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», не маючи підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, передбачених ст.17 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», без поважних причин, передбачених ч.11 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ухилився від строкової військової служби та у повідомлений йому строк, а саме 13 жовтня 2020 року, не прибув до автостанції АДРЕСА_3 , розташованої по АДРЕСА_3 , для відправлення на обласний збірний пункт, тим самим умисно ухилився від призову на строкову військову службу.

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову службу.

8 липня 2022 року між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному провадженні, укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ст.335 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, яка також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, суд вважає за можливе затвердити угоду з огляду на таке.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесене до кримінальних проступків, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову службу, кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Враховуючи наведене в сукупності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, вчинив кримінальний проступок, суд вважає узгоджене сторонами покарання таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а отже - може бути призначено обвинуваченому та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 , як підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 8 липня 2022 року між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000286 від 3 листопада 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України, і призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1