Справа № 442/8769/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/422/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року про відмову у відкритті провадження за скаргою,

з участю адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вказаною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого (дізнавача) щодо не розгляду заяви про визнання потерпілим.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і скерувати матеріали справи №442/8769/19 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для розгляду по суті. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної ухвали.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку покликається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 10 травня 2022 року.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року є незаконною, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України надає йому, як заявнику, право оскаржувати до суду також «нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк».

Як зазначає апелянт, у даному випадку слідчий не тільки не вчинив помилкову дію (не визнав його потерпілим), а й допустив бездіяльність взагалі ухилився від винесення постанови про визнання його потерпілим.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , подану апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній, та просив таку задовольнити.

Прокурор Дрогобицької окружної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідача, позицію адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Стосовно заявленого апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то, як слідує з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена без виклику ОСОБА_8 , копію такої він отримав 10 травня 2022 року. Апеляційна скарга була скерована поштою 16 травня 2022 року. З огляду на те, що закінчення відведеного на апеляційне оскарження строку припало на неробочий день, 16 травня 2022 року є останнім днем строку на апеляційне оскарження, тобто апеляційна скарга подана ОСОБА_8 своєчасно. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження не є пропущеним, а тому подане апелянтом клопотання до задоволення не підлягає.

Частиною 1 ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 27 квітня 2022 року ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області зі скаргою, у якій просив зобов`язати слідчого (дізнавача) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області залучити його у кримінальному провадженні №0001746 від 17 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 256 КК України, як потерпілого та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя покликався на те, що викладені в апеляційній скарзі вимоги не відповідають переліку, закріпленому ч. 1 ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, статтею 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність можуть бути предметом оскарження на стадії досудового розслідування.

Водночас, ч. 1 ст. 303 КПК визначає перелік і процесуальний статус осіб, котрі наділені правом на оскарження тих чи інших рішень, дій чи бездіяльності.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК). Виняток із такого правила становлять рішення, прийняття яких КПК не передбачає, але їх фактично прийнято (п. 27 постанови Великої палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №243/6674/17-к).

Отже, рішення, дії чи бездіяльність, можливість оскарження яких прямо не передбачена одним з пунктів ч. 1 ст. 303 КПК, не можуть бути предметом судового контролю з боку слідчого судді, крім рішень, які хоч прямо і не передбачені КПК, але фактично прийняті слідчим, дізнавачем або прокурором. Усі інші їхні рішення, дії чи бездіяльність можуть бути предметом оскарження в суді під час підготовчого провадження.

При цьому можливість оскаржити слідчому судді ті чи інші рішення, дії чи бездіяльність, оскарження яких йому передбачає кримінальний процесуальний закон, прямо залежить від того чи особа, яка звертається зі скаргою, за своїм процесуальним статусом належить до числа осіб, які за правилами застосовуваного у відповідному випадку пункту ч. 1 ст. 303 КПК наділені таким правом.

Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити за наявності відповідних підстав клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника (ч. 1 ст. 220 КПК).

Колегією суддів встановлено, що 5 квітня 2022 року ОСОБА_8 звернувся до керівника Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001746 від 17 вересня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, вручення йому пам`ятки про процесуальні права і обов`язки потерпілого.

При цьому, згідно з матеріалами судового провадження, заявником у кримінальному провадженні №0001746 зазначена ОСОБА_9 ; відомості про вчинене кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі заяви останньої.

Таким чином, ОСОБА_8 не представлено суду жодних даних про те, у якому процесуальному статусі у цьому кримінальному провадженні він перебуває, зокрема, чи є він заявником.

Колегія суддів звертає увагу на те, що КПК не регламентує строк, у який слідчий (дізнавач) повинен розглянути заяву особи про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, подану в порядку ст. 55 КПК.

Водночас, ні обов`язку слідчого (дізнавача) приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, ні строку, протягом якого слідчий повинен прийняти рішення про відмову у визнанні потерпілим, КПК не визначено.

До того ж, як уже зазначалося вище, ч. 1 ст. 220 КПК України зобов`язує слідчого розглядати в порядку ст. 220 КПК лише клопотання тих осіб, які мають певний процесуальний статус у кримінальному провадженні, в межах якого було заявлене відповідне клопотання, а відсутність такого процесуального статусу виключає обов`язок слідчого розглядати відповідне клопотання в порядку та строки, передбачені зазначеною нормою кримінального процесуального закону.

Таким чином ОСОБА_8 оскаржив до слідчого судді бездіяльність слідчого (дізнавача), що не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого (дізнавача).

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 квітня 2022 року про відмову у відкритті провадження за скаргою - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4