Справа № 462/7228/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000115 від 28 серпня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

26.08.2021, близько 18 год. 01.хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 102, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав дві банки ікри «Парамушир лососева зерниста червона» вартість 145 гривень, без ПДВ за 1 штуку та одну банку «Свинини Пан Іван тушкованої» вартістю 37, 70 гривень, без ПДВ, які заховав у свій наплічний рюкзак та пройшовши повз лінію кас покинув приміщення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар та яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальних збитків на загальну суму 327,70 гривень без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 26.08.2021, близько 18 год. 11 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 116А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності , скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав дві банки ікри «Шаланда лососева зерниста червона» вартість 177 гривень, без ПДВ за 1 штуку, які заховав у свій наплічний рюкзак та пройшовши повз лінію кас покинув приміщення магазину, не розрахувавшись за вказаний товар та яким розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальних збитків на загальну суму 354 гривні без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 30.08.2021, близько 19 год. 56 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що знаходиться за адресою: м.Львів вул. С. Петлюри, 2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав одну пляшку віскі «Джек Деніелс», вартість 316,90 гривень, без ПДВ, яку тримав у руці та пройшовши повз лінію кас не розрахувавшись за вказаний товар, але свого злочинного умислу до кінця не довів, із причин, що не залежали від його волі, так як під час виходу із вказаного магазину був зупинений працівником магазину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ПП «Мережа-Сервіс Львів» матеріальних збитків на загальну суму 316,90 гривні без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 09.09.2021, близько 17 год. 18 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торговельного залу магазину «Рукавичка» ТзОВ «ТВК Львівхолод», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 76, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, повторно, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності , скориставшись відсутністю стороннього нагляду викрав три шоколадки «Мілка арахіс/карамель» вартістю 88,12 гривень, без ПДВ, за одну штуку, які заховав у свій наплічний рюкзак та пройшов повз лінію кас, не розрахувавшись за вказаний товар, але свого злочинного умислу до кінця не довів, із причин, що не залежали від його волі, так як за межами вказаного магазину був зупинений працівником магазину.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТзОВ «ТВК Львівхолод» матеріальних збитків на загальну суму 264,36 гривні без ПДВ.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, розповів про обставини вчинення таких, просить суд суворо не карати. Зокрема зазначив, що у період, коли вчиняв крадіжки, він посварився з батьками, жив окремо та не мав коштів. Викрадав з магазинів Рукавичка, Близенько продукти, алкоголь та продавав їх. Щиро кається у вчиненому. Просить суворо не карати. Вартість завданої ним шкоди не оспорив, цивільний позов потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» на суму 681,70 грн. визнав повністю та готовий відшкодувати шкоду.
Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні злочину, його вина у пред`явленому обвинуваченні доведена об`єктивно з`ясованими обставинами, сукупністю зібраних доказів, досліджених під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, а саме: протоколом огляду предметів від 01.09.2021 року та фототаблицею до нього, постановою про визнання речовими доказами від 01.09.2021 року, протоколом огляду місця події від 30.08.2021 року та фототаблицею до нього, протоколом огляду предметів від 06.09.2021 року та фототаблицею до нього, протоколом огляду предметів від 06.09.2021 року та фототаблицею до нього, протоколом огляду предметів від 15.09.2021 року, постановою про визнання речових доказів від 15.09.2021 року, протоколом огляду предметів від 25.09.2021 року та фототаблицею до нього, постановою про визнання речовим доказом від 25.09.2021 року.
Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.
За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.
Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.
У відповідності до ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість даної особи .
Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
Вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченого ОСОБА_4 та передбачена ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Розмір матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 1 262,96 гривень, з яких 581, 26 гривень відшкодовано шляхом вилучення та повернення викраденого майна.
Частиною 3 ст.68 КК України встановлено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, беззаперечно визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, однак раніше судимий, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, зі слів обвинуваченого є особою з інвалідністю ІІІ групи, не є військовослужбовцем строкової служби.
Також суд приймає до уваги, що згідно довідки КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» №2481д від 03.09.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 з 2001 року знаходиться на обліку з діагнозом «розлад особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку». У зв`язку з наведеним в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні призначалася амбулаторна судово-психіатрична експертиза, виконання якої доручалося судовим експертам-психіатрам КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Згідно висновку судово-психіатричного експерта №457 від 07.09.2021 року в період інкримінованих дій ОСОБА_4 хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; на даний час ОСОБА_4 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості на резидуально-органічному ґрунті, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує. Матеріали кримінального провадження не містять даних, які б слугували достатніми підставами для суду ставити під сумнів здатність обвинуваченого ОСОБА_4 повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В ході всього судового розгляду не встановлено наявність в обвинуваченого психічних чи фізичних вад, внаслідок яких ОСОБА_4 був би нездатний повною мірою реалізувати свої права і процесуальні обов`язки. Лише сам факт перебування обвинуваченого на обліку, за наявності висновку експерта про здатність обвинуваченого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і відсутності будь-якого психічного захворювання, не є підставою для застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
Тому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеру і ступеня їх суспільної небезпеки, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 останньому слід призначити покарання за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту, а за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України.
При призначенні покарання суд також враховує, що відносно ОСОБА_4 на даний час судами ухвалено ряд вироків.
Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 12.05.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) днів позбавлення волі, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 02.12.2021 року, та покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі, призначеного вироком Франківського районного суду м.Львова від 14.02.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання із застосуванням ст.75 КК України з встановленням іспитового строку терміном 2 (два) роки.
Вироком Франківського районного суду м.Львова від 24.05.2022 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) місяців 4 (чотирьох) днів арешту.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до новообраного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту ОСОБА_4 частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2021 року у справі №462/5442/21 та, виходячи зі встановленого п.п.«г» п.1 ч.1 ст.72 КК України співвідношення покарань, перевівши менш суворе покарання у виді громадських робіт в більш суворе покарання у виді арешту, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів арешту.
На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2021 року у справі №466/8547/21 у виді 3 (трьох) місяців 3 (трьох) днів арешту, більш суворим покаранням за новим вироком у виді 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів арешту, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів арешту.
Вирок Галицького районного суду м.Львова від 12.05.2022 року постановлено виконувати окремо.
З урахуванням наявності вказаних вироків судів, постановлених щодо ОСОБА_4 , та часу вчинення кримінальних правопорушень остаточне покарання обвинуваченому підлягає визначенню за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, вирок Галицького районного суду м. Львова від 12.05.2022 року у справі №461/7776/21 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України слід виконувати самостійно, оскільки даним вироком останнього було звільнено від відбування ним покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
При цьому, враховується, що на даний час обвинувачений ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», куди був поміщений для відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2021 року, та продовжує відбувати, призначене йому за вироком Франківського районного суду м. Львова від 24.05.2022 року покарання у виді 3 місяців 10 днів арешту.
У кримінальному провадженні представником потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування 681,70 грн. завданої матеріальної шкоди.
У відповідності до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушення або іншими суспільно небезпечними діяннями, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншими суспільно небезпечними діяннями завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду завдану діяннями обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Враховуючи наведене та визнання обвинуваченим позовних вимог, цивільний позов представника потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_6 слід задоволити повністю та стягнути з ОСОБА_4 на користь ПП «Мережа-Сервіс Львів» 681, 70 грн. матеріальної шкоди.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту;
-за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Франківського районного суду м. Львова від 24.05.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 3 (трьох) місяців 10 (десяти) днів арешту, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту, зарахувавши в строк покарання частково відбуте за попереднім вироком покарання.
Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту звернення до виконання вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 17.11.2021 року у справі №466/8547/21, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді арешту та на підставі якого останній був поміщений в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» для реального відбуття ним даного виду покарання.
Вирок Галицького районного суду м. Львова від 12.05.2022 року у справі №461/7776/21 стосовно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, яким останньому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном 2 (два) роки, - виконувати самостійно.
Цивільний позов представника потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ПП «Мережа-Сервіс Львів», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Б.Хмельницького, 272, завдану вчиненням кримінального правопорушення матеріальну шкоду у розмірі 681 (шістсот вісімдесят одну) гривню 70 копійок.
Речові докази:
-цифровий носій, на якому знаходяться сім файлів, із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Близенько 24», що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Городоцька, 102; цифровий носій, на якому знаходяться файли із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Близенько 21», що знаходиться за адресою м.Львів вул.С.Петлюри,2; цифровий носій, на якому знаходяться файли із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Близенько 58», що знаходиться за адресою м.Львів вул.Городоцька, 116; цифровий носій, на якому знаходяться файли із відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою м.Львів вул.Городоцька, 76 залишити в матеріалах кримінального провадження;
-вилучену 30.08.2021 року та оглянуту 01.09.2021 року пляшку віскі «Jack Daniel`s», передану на зберігання представнику ПП «МережаСервіс Львів» - повернути власнику;
-вилучені 09.09.2021 року та оглянуті 15.09.2021 року три упаковки шоколаду «Milka», передані на зберігання представнику ТзОВ «ТВК Львівхолод» - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1