Справа № 216/4355/22
Провадження № 1-кп/216/754/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників кримінального провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 13.09.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в 05 год. 00 хв. 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших формувань Російської Федерації нанесені інтенсивні обстріли по території України, а також ракетно-бомбові удари по аеродромах в АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та інших військових об`єктах Збройних Сил України, зокрема військових частин Дніпропетровської області, а саме: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_7 .
Таким чином, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації розпочали та продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.
Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
Досудовим розслідуванням встановлено, що під час дії воєнного стану 18.07.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням власного мобільного телефону марки «Bravis» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету та тимчасової окупації України, створення в суспільстві думки про легітимність дії представників влади і службових осіб збройних сил рф щодо вторгнення та окупації території України, на своїй сторінці на сайті «Одноклассники» мережі Інтернету, з використанням облікового запису « ОСОБА_4 » розмістив допис з російського інформаційного ресурсу: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому зображено пам`ятний знак на честь міста Маріуполь пофарбований у кольорі прапора країни агресора рф та зробив під ним коментар наступного змісту: «О наконец то вернемся под крило нашей Росии!! Выходим на улицу и окажем полную поддержку Российськой федерации выступаем против украинских нацистов Россия вперед!!»

Відповідно до висновку судово-лінгвістичного дослідження спеціалістів Криворізького державного педагогічного університету № 31 від 20.09.2022 року коментар ОСОБА_3 : «О наконец то вернемся под крило нашей Росии!! Выходим на улицу и окажем полную поддержку Российськой федерации выступаем против украинских нацистов Россия вперед!!», позитивно оцінює, схвалює окупацію чистини української території російською державою-агресором, прямо закликає до підтримки дій рф в Україні, прямо закликає до протидії українській владі, яку в дусі російської пропаганди називає нацистською. Коментар є публічним, оскільки розміщений у вільному доступі в соціальній Інтернет-мережі, є загальнодоступними для необмеженої кількості Інтернет-користувачів.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1,2 ст.302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст.ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначив, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, приймаючи до уваги заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111-1 КК України - як публічні заклики до підтримки дій держави агресора рф та збройних формувань.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним правопорушенням; наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосуванняст.69 КК України суд не вбачає, оскільки для застосування даної норми необхідною умовою є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 111-1 КК України позбавлення права обіймати певні посади, пов`язанні з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування на строк 10 (десять) років.
Речовий доказ: мобільний телефон «Bravis» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вилучений під час проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року, та який було передано на зберігання до відділу у м. Кривому Розі УМБУ у Дніпропетровській області - відповідно до п.1 ч.9 ст.100 КПК України, конфіскувати та передати у дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1