Справа № 1-34/03 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/139/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2022 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського районного суду Львівської області від 01.04.2021 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року,

з участю прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В мотивах своєї апеляції зазначає, що вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року він визнаний винним та засуджений за п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 129, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.4 ст. 152 КК України до довічного позбавлення волі. 10.06.2019 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області він подав заяву про перегляд вказаного вироку на підставі ст.537 КПК України. Вказує, що Апеляційний суд Львівської області при ухваленні вироку помилково призначив йому покарання за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.152 КК України у виді 9 років позбавлення волі тоді як відповідно до ст..68 ч.3 КК України за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого покарання передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Вважає, що з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України покарання за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.152 КК України, суд повинен був призначити у виді позбавлення волі строком 6 років 8 місяців. Просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким призначити йому покарання з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі та перерахувати покарання згідно вимог ст..72 ч.1 КК України та згідно ст..74 ч.5 КК України, ст.49 КК України звільнити від подальшого відбуття покарання.

Про час та місце слухання справи засуджений ОСОБА_6 та його захисник повідомлені належним чином, захисник ОСОБА_8 , в судове засідання не з`явилась, у заяві адресованій апеляційному суду підтримала апеляційні вимоги ОСОБА_6 та просила розглянути справу за її відсутності. Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваної ухвали дотримані.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, згідно ч.1 п.13, 14 КПК України під час виконання вироку суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом?якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за п.10 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 152, ч.1 ст. 129, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.2 ст. 152 КК України до довічного позбавлення волі.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.2 ст. 152 КК України обрано покарання 9 років позбавлення волі.

У своїй заяві ОСОБА_6 покликався на те, що з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України покарання за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.152 КК України, суд повинен був призначити у виді позбавлення волі строком 6 років 8 місяців, а не 9 років, як зазначено у вироку суду.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року, в тому числі за ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.2 ст. 152 КК України на 9 років позбавлення волі. Станом на час постановлення вироку (14.11.2003 та ухвали касаційного суду від 30.03.2004) стаття 68 КК України була в такій редакції: «Призначення покарання за незакінчений злочин та за злочин, вчинений у співучасті» При призначенні покарання за незакінчений злочин суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця. При призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.

На час подання ОСОБА_6 заяви в порядку ст..537 КПК України ст. 68 КК України знаходиться в такій редакції: «Призначення покарання за незакінчене кримінальне правопорушення та за кримінальне правопорушення, вчинене у співучасті»

При призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд. керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було довірено до кіпця.

За вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

За вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Довічне позбавлення волі за вчинення готування до злочину та вчинення замаху на злочин не застосовується, крім випадків вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1. проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, передбачених у статтях 437-439. частині першій статті 442 та статті 443 цього Кодексу.

При призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Дана стаття із змінами внесеними згідно із Законами №270-VI від 15.04.2008, №1492-VII від 07.09.2016, №2617-VII від 22.11.2018

Законом України № 270-VI від 15.04.2008 року внесено зміни до ст. 68 КК України, де у частині 3 даної статті зазначено, що за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не

може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Аналогічно, постанову Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», доповнено пунктом 6-1 згідно з Постановою Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року.

Відтак, підстав для призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15 ст. 152, ч.2 ст. 152 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років 8 місяців не було у зв?язку з неіснуванням ч. 3 ст.68 КК України на час розгляду справи.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено. Відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405,407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Стрийського районного суду Львівської області від 01.04.2021 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом того ж строку з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4