Справа № 308/8134/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000028 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст. 366 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000028 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст. 366 КК України, згідно якого просила накласти арешт у вигляді заборони на відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0009 загальною площею 0,1385 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Нижній Студений Хустського району в урочищі «Біля ферми», що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що рішенням Нижньостуденівської сільської виборчої комісії від 03.11.2010 №11 ОСОБА_5 визнано обраним депутатом сільської ради як самовисуванця. 18.11.2010 на засіданні 1 сесії 6 скликання Нижньостуденівської сільської ради визнано повноваження новообраних депутатів, утворено постійні комісії ради, серед них комісію з питань землекористування у складі 5 чоловік, головою комісії з питань землекористування визначено ОСОБА_5 .

Разом з цим, посаду голови Нижньостуденівської сільської ради 6 та 7 скликань, у період з 1990 по 30.11.2020 займав ОСОБА_6 .

Пунктом 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції 01.01.2020) серед іншого визначено виключну компетенцію сільської ради при вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частинами 1, 3 та 4 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції від 07.06.2020) визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 121 Земельного кодексу України (в редакції від 07.06.2020) закріплено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

При цьому, Верховний Суд України в постанові від 24.06.2015 у справі № 6-228цс14 (номер в ЄДРСР 46301647) дійшов висновку, що передбачена ст.116 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом та отримала у власність земельну ділянку в розмірах, встановлених ст. 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання безоплатно у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20.03.2019, справа №302/380/16-ц та у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 706/1685/16-ц та від 27.10.2020 у справі № 381/375/19.

Таким чином, передбачена ст. ст. 116, 121 ЗК України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

З огляду на те, що ОСОБА_6 , був головою Нижньостуденівської сільської ради, а ОСОБА_5 депутатом та головою комісії з питань землекористування цієї ж ради на протязі десяти років, вони в силу своїх службових обов`язків співпрацювали, часто спілкувалися, а тому між ними склалися довірливі, дружні відносини та стійкі соціальні зв`язки.

Досудовим слідством встановлено, що 14.08.2012 ОСОБА_6 виніс на розгляд сесії ради, а в подальшому підписав та скріпив печаткою рішення №9, 13 сесії, 6 скликання Нижньостуденівської сільської ради, яким ОСОБА_5 надано дозвіл на складання технічної документації щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, яка знаходиться в межах с. Нижній Студений орієнтовною площею 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства в урочищі Стаї, в межах норм безоплатної приватизації.

У подальшому, 21.06.2013 рішенням №15, 18 сесії, 6 скликання Нижньостуденівської сільської ради внесено зміни у рішення від 14.08.2012 та викладено його у наступній редакції: «надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту відведення щодо передачі земельної ділянки у приватну власність, яка знаходиться в межах с. Н.Студений орієнтовною площею 0,60 га. для ведення особистого селянського господарства в урочище Стаї, в межах норм безоплатної приватизації».

Також, 28.07.2013 ОСОБА_6 виніс на розгляд сесії ради, а в подальшому підписав та скріпив печаткою рішення № 15, 18 сесії, 6 скликання Нижньостуденівської сільської ради, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :01:011:0011) у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства в урочищі Стаї.

Таким чином, 28.07.2013 ОСОБА_5 отримав безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, відповідно реалізував своє право в розумінні ст.ст. 116 - 121 Земельного кодексу України.

Як голова комісії з питань землекористування ОСОБА_5 достовірно знав про вимогу закону, за якою безоплатна передача у приватну власність земельних ділянок здійснюється один раз по кожному виду використання.

Рішенням 8 сесії 4 скликання Закарпатської обласної ради №253 від 23.09.2003 затверджено «Проект встановлення нових меж (змін) населених пунктів с. Нижній Студений, с. Верхній Студений Нижньостуденівської сільської ради, Міжгірського району, Закарпатської області, відповідно вказаним проектом розмежовано поконтурно земельні ділянки комунальної та державної власності.

При цьому, контур 969 залишився розташованим за межами населеного пункту с.Нижній Студений,Міжгірського району, Закарпатської області.

Також, 25.11.2015 на засіданні 1 сесії, 7 скликання Нижньостуденівської сільської ради ОСОБА_5 визнано обраним депутатом сільської ради, як самовисуванця, а також утворено постійні комісії ради, серед них комісію з питань землекористування у складі 5 чоловік.

Головою комісії з питань землекористування у період з 2015 по 2020 роки визначено ОСОБА_5 .

Для досягнення бажаного злочинного результату ОСОБА_5 , будучи обраним депутатом сільської ради та головою комісії ради з питань землекористування, розробив відповідний план злочинної діяльності, яким передбачалось, що він подасть до сесії Нижньостуденівської сільської ради заяву щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а ОСОБА_6 , будучи головою Нижньостуденівської сільської ради, власноручно напише на зазначеній заяві «Дати дозвіл на складання проекту землеустрою» та поставить свій підпис, після чого з метою вжиття заходів конспірації щодо унеможливлення викриття правоохоронними органами незаконних дій, винесе таку на розгляд сесії ради, та в подальшому підпише рішення ради, яким буде надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення.

Також для реалізації наміру по заволодінню земельною ділянкою державної власності на свою користь, ОСОБА_5 звернеться до відповідного товариства із заявою про виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Нижній Студений, зазначивши неправдиві відомості про те, що йому земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства безоплатно не надавалися.

Одночасно, ОСОБА_6 , повинен буде погодити своїм підписом та відтиском печатки Нижньостуденівської сільської ради плани відведення земельної ділянки та схеми розміщення земельної ділянки ОСОБА_5 , до яких внести завідомо неправдиві відомості про розміщення земельних ділянок в межах населеного пункту с. Нижній Студений Міжгірського району, які є складовими проекту.

У подальшому, згідно плану, ОСОБА_5 повинен звернутися із заявою до сесії Нижньостуденівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а рішенням сесії сільської ради сільської ради таке має бути затверджено та підписано ОСОБА_6 .

Отримавши згоду ОСОБА_6 на вчинення зазначених кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 довів до відома останнього розроблений ним план злочинної діяльності та розподілив їх ролі і функції.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно вчинили кримінальне правопорушення, пов`язане із зловживанням службовим становищем, тобто умисним, з метою одержання неправомірної вигоди для себе самого використанням службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, організувавши для вчинення злочину попередню змову групи осіб, які скоювали узгоджені протиправні дії, що були направлені на досягнення єдиного злочинного результату незаконного виділення земельної ділянки за наступних обставин.

Зокрема, маючи у розпорядженні текстові та графічні матеріали щодо межі населеного пункту с. Нижній Студений, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 особисто керує діяльністю сільської ради, ОСОБА_5 , будучи обраним депутатом сільської ради та головою комісії ради з питань землекористування, вже використавши своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, діючи умисно та в своїх інтересах, використав службове становище всупереч інтересам служби за наступних обставин.

Так, 07.07.2020 ОСОБА_5 , звернувся до сесії Нижньостуденівської сільської ради щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах населеного пункту с. Нижній Студений, урочище «Фізиші», загальною площею 1,4 га. для ведення особистого селянського господарства.

Після цього, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, власноручно написав на зазначеній заяві «Дати дозвіл на складання проекту землеустрою» та поставив свій підпис.

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було достовірно відомо, що земельна ділянка запроектована до відведення у приватну власність знаходяться в контурі № НОМЕР_1 , фактично за межами населеного пункту с. Нижній Студений та розпорядження нею не відноситься до компетенції Нижньостуденівської сільської ради.

Як наслідок, в той же день, 07.07.2020 ОСОБА_6 умисно, в приміщенні Нижньостуденівської сільської ради за адресою с. Нижній Студений, 360, під час проведення сесії ради, зловживаючи службовим становищем в інтересах ОСОБА_5 , виніс на розгляд сесії ради, а в подальшому підписав рішення №58, 37 сесії, 7 скликання Нижньостуденівської сільської ради, яким надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, в межах населеного пункту с. Нижній Студений, урочище «Фізиші», площею 1,4 га.

У подальшому, для реалізації наміру по заволодінню земельною ділянкою державної власності на свою користь, 17.08.2020 ОСОБА_5 звернувся до ТзОВ «Землемір» із заявою про виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Нижній Студений, урочище «Фізиші» загальною площею 1,4 га., зазначивши неправдиві відомості про те, що йому земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства безоплатно не надавалися.

На виконання спільного злочинного умислу, в ході розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок площею 0,6530 га. з кадастровим номером :11:011:0003 та площею 0,7470 га з кадастровим номером :11:011:0002, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про все викладене, в порушення норм ст. ст. 12, 116, 121, 134, 173-175 Земельного кодексу України (в редакції від 07.06.2020) в приміщенні Нижньостуденівської сільської ради за адресою: с. Нижній Студений, 360, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час погодив своїм підписом та відтиском печатки Нижньостуденівської сільської ради плани відведення земельної ділянки та схеми розміщення земельної ділянки ОСОБА_5 , до яких в неустановлений досудовим розслідуванням час вніс завідомо неправдиві відомості про розміщення земельних ділянок в межах населеного пункту с.Нижній Студений Міжгірського району, які є складовими проекту.

Крім того, 01.09.2020, в порушення норм ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції від 14.07.2018) та ст. 50 Закону України «Про землеустрій» (в редакції від 03.07.2020), до погодження у встановленому порядку проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність, ОСОБА_5 , звернувся із заявою до сесії Нижньостуденівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах населеного пункту с. Нижній Студений, урочище «Фізиші», загальною площею 1,4 га. для ведення особистого селянського господарства.

При цьому, проект погоджено 12.10.2020 за №10/866 відділом житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, інфраструктури, енергетики та захисту довкілля. Міжгірської РДА Закарпатської області та 02.11.2020 за №18681/82-20 ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, а відомості про земельні ділянки, які заплановані до затвердження внесено до Державного земельного кадастру та відкрито поземельні книги на земельні ділянки тільки 06.11.2020.

Таким чином, Нижньостуденівська сільська рада, як розпорядник інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», в жодному із випадків прийняття рішення на користь ОСОБА_5 не дотрималася вимог п.1 ч.3 ст. 15 вказаного Закону (в редакції від 17.10.2019 та 15.09.2020), якою визначено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніше як за 20 робочих днів, а з 01.10.2020 за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Вказане додатково підтверджує спільність злочинних дій посадових осіб Нижньостуденівської сільської ради при прийнятті рішення щодо земельних ділянок на користь ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_6 , на виконання спільного злочинного умислу, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, а також те, що земельні ділянки запроектовані до відведення у приватну власність знаходяться в контурі № НОМЕР_1 , тобто фактично за межами населеного пункту АДРЕСА_1 та розпорядження ними не відноситься до компетенції Нижньостуденівської сільської ради, 13.11.2020 умисно, в приміщенні Нижньостуденівської сільської ради за адресою с. Нижній Студений, 360, під час проведення сесії ради, зловживаючи службовим становищем в інтересах ОСОБА_5 , виніс на розгляд сесії ради, а в подальшому протягом робочого дня підписав та скріпив відтиском печатки рішення №33, 42 сесії, 7 скликання Нижньостуденівської сільської ради, яким затверджено ОСОБА_5 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,7470 га., кадастровий номер :11:011:0002, та АДРЕСА_1 , площею 0,6530 га., кадастровий номер :11:011:0003, та передано вказані земельні ділянки у власність, до якого внесено завідомо неправдиві відомості про те, земельні ділянки площею 0,7470 га. та 0,6530 га. передаються у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих у межах населеного пункту на території Нижньостуденівської сільської ради.

Згідно висновку судового експерта вартість земельних ділянок з кадастровими номерами :11:011:0002 та :11:011:0003 складає 2 341 982 грн., відповідно, зазначені земельні ділянки могли бути отримані у приватну власність ОСОБА_5 , тільки за умови придбання їх за ринковою вартістю на земельних торгах.

Таким чином, внаслідок умисних дій ОСОБА_5 та службової особи - голови Нижньостуденівської сільської ради ОСОБА_6 , які використали службове становище всупереч інтересам служби, в інтересах ОСОБА_5 , в порушення вимог ч.ч. 4, 5 ст. 42, п.34 ст. 26, ст..ст. 47, 49, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції 01.01.2020), п.п. 2 - 4 посадової інструкції №1 сільського голови Нижньостуденівської сільської ради, затвердженої розпорядженням сільського голови №26 від 31.12.2015, ст. 2, 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (в редакції від 20.03.2020), ст.ст. 12, 116, 121, 134, 173-175 Земельного кодексу України (в редакції від 07.06.2020), винесли на розгляд сесії ради, забезпечили прийняття, підписання та скріплення відтиском печатки рішення №33, 42 сесії, 7 скликання Нижньостуденівської сільської ради, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Фізиші», Міжгірського району, Закарпатської області, площею 0,7470 га., кадастровий номер :11:011:0002 та площею 0,6530 га., кадастровий номер :11:011:0003, загальною площею 1,4 га., незаконно безоплатно, перейшли у приватну власність голови комісії з питань землекористування Нижньостуденівської сільської ради ОСОБА_5 , чим державним інтересам, на даний час в особі Пилипецької територіальної громади, завдано матеріальних збитків на загальну суму 2 341 982,77 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 - ч. 2 ст. 364 КК України, тобто кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких.

У клопотанні зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), з цією метою арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підозрюваний у кримінальному провадженні ОСОБА_5 має у приватній власності земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0009 загальною площею 0,1385 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території с. Нижній Студений Хустського району в урочищі «Біля ферми».

Слідчий посилається на те, що метою накладення арешту згідно процесуальних норм п. п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення кримінального провадження у частині наявності у приватній власності підозрюваного нерухомого майна з метою забезпечення відшкодування збитків спричинених кримінальним правопорушенням.

Орган досудового розслідування клопоче про арешт земельної ділянки з метою забезпечення збереження її у власності ОСОБА_5 , щоб запобігти продажу нерухомого майна та забезпечити можливість відшкодування збитків, спричинених територіальній громаді. Підставою ж застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження є той факт, що органом досудового розслідування встановлено причетність до вчиненого злочину саме ОСОБА_5 та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення вказує, що невжиття заходів щодо організації заборони відчуження належної ОСОБА_5 земельної ділянки, призведе до їх продажу, що порушить права осіб, які набудуть право власності на земельну ділянку та перешкодить можливості відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.

У клопотанні зазначається, що при співставленні обмеження права власності та завдання кримінального провадження, обмежуючи право підозрюваного розпоряджатися належним йому майном, орган досудового розслідування жодним чином не намагається впливати на права особи в частині володіння та користування його приватною власністю.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду клопотання. При цьому, подала заяву, згідно якої просила розглянути клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000028 від 01.07.2021 року без її участі та просить надати дозвіл на арешт майна.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.
Згідно ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Відповідно змісту ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000028 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст. 366 КК України.
Із долученого до матеріалів клопотання витягу із ЄРДР вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що в листопаді 2020 року посадові особи Нижньостуденівської сільської ради Міжгірського району, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, усвідомлюючи неправомірність повторної безоплатної передачі у приватну власність земельних ділянок, в порушення вимог ч.4 ст.116 Земельного кодексу України, прийняли рішення про передачу у приватну власність земельних ділянок за кадастровими номерами :11:011:0002, площею 0,7470 га, та :11:011:0003 площею 0,6530 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с. Нижній Студений, Хустського району, урочищі «Фізиші», заявнику який використав своє право на безоплатне отримання земельної ділянки за вищевказаним цільовим призначенням ще у липні 2013 року.
24 червня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000028 від 08.07.2021 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, інформаційна довідка №303212608 від 21.06.2022 року, слідує, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0009, площею 0,1385 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: Закарпатська обл., Міжгірський район, с. Нижній Студений, урочище «Біля ферми» належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Метою поданого клопотання про арешт майна сторона обвинувачення визначила забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, у відповідності до п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
Згідно положень ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Частиною 8 ст.170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
До матеріалів клопотання не було долучено цивільного позову у кримінальному проваджені №0000028. Про те, що у даному кримінальному проваджені пред`явлено цивільний позов не зазначено також і у клопотанні.
При цьому, наявність цивільного позову є необхідною складовою для можливості забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні виключає можливість відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також свідчить про безпідставність накладення арешту на майно особи.
Оскільки на час звернення з клопотанням до слідчого судді у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений, накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення суперечить вимогам ч.ч. 6, 8 ст. 170 КПК України.
У клопотанні зазначається, що згідно висновку судового експерта вартість земельних ділянок з кадастровими номерами :11:011:0002 та :11:011:0003 складає 2 341 982 грн., разом із тим вказаний висновок до матеріалів клопотання долучено не було.
Крім цього, у матеріалах клопотання відсутні відомості щодо вартості майна, що позбавляє слідчого судді можливості визначити розумність та співрозмірність такого виду забезпечення позову.
За таких обставин, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки у даному кримінальному провадженні не заявлено цивільний позов то відсутні передбачені законом підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
Відповідно до положень ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За таких обставин, слідчий суддя вважає правові підстави для застосування арешту недоведеними, у зв`язку із чим приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000028 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.1 ст. 366 КК України, про арешт майна, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1