ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1539/22 Справа № 183/5558/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янівка Білокуракинського району Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні № 0000112,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя встановив підтвердження обставин, що ОСОБА_5 набув статус підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, встановив, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, врахував вимоги абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 193, ч. 4 ст. 197 КПК України.
В апеляції:
- захисник просить поновити строк апеляційного оскарження; ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КК України відмовити.
В обґрунтування пропуску строку вказує, що повний текст оскарженої ухвали проголошений та вручений 12.09.2022 року.
Посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою і незаконною.
Вказує, що оскаржена ухвала винесена без участі підозрюваного і жодного доказу того, що його було оголошено в міжнародний розшук, прокурором не надано, у зв`язку з чим слідчим суддею порушені вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України.
Про час, дату та місце судового засідання адвокат ОСОБА_6 повідомлений належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу без його участі, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі.
Враховуючи введений на території України з 24.02.2022 року воєнний стан, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 на момент розгляду апеляційної скарги перебуває не на підконтрольній Україні території, з метою оперативності, ефективності та дотримання розумних строків при розгляді проваджень, розгляд апеляційної скарги його захисника на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється без участі підозрюваного.
Заслухавши прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог адвоката, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів справи слідує, що 19.03.2022 року до ЄРДР за № 0000112 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
21.04.2022 року ОСОБА_5 належним чином повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, підозра вручена 22.04.2022 року його захиснику адвокату ОСОБА_6 ..
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується, зокрема: матеріалами Луганського управління ДВБ НП України; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 30.03.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.04.2022 року, які підтвердили, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України.
Зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , який відноситься до категорії тяжких злочинів і за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи особу підозрюваного, який не прибував на виклики до слідчого та не повідомляв органу досудового розслідування та прокуратуру про причини неможливості прибуття, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді можливого переховування останнього від органів досудового розслідування або суду, та те, що підозрюваний вже фактично переховується від органів досудового розслідування, та продовження вчинення злочину, вчинити інші подібні кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, а так само інші кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді щодо не визначення розміру застави ОСОБА_5 на підставі абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України
Щодо доводів захисника про те, що жодних доказів оголошення підозрюваного у міжнародний розшук прокурором до суду не надано, у зв`язку з чим слідчим суддею винесено ухвалу без участі підозрюваного в порушення вимог ч. 6 ст. 193 КПК України є необґрунтованими, оскільки слідчим суддею вмотивовано встановлений факт перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, а диспозиція ч. 6 ст. 193 КПК України є альтернативною та передбачає, що слідчий суддя може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4