Дата документу 29.08.2022
Справа № 331/5671/21
Провадження № 1-кп/334/410/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України,

установив:

23.12.2021 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 368 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000197 від 05.07.2021 року, відносно ОСОБА_4 , який надійшов на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 03.12.2021 року.

Ухвалою суду від 24.12.2021 року призначено підготовче засідання у справі.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді застави. Клопотання обґрунтовано тим, що строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків сплив, але не покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, не зможе запобігти уникненню ризиків з боку ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що:

- ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна;

- враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_4 невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від суду;

- враховуючи службове становище ОСОБА_4 , він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, може продовжити злочинну діяльність, знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також прокурором у засіданні заявлено клопотання про відсторонення ОСОБА_4 від посади начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 виконує організаційно-розпорядчі функції внаслідок чого, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою та згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище. Згідно із обвинувальним актом обвинувачений ймовірно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, яке кваліфікується як одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за невчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Існують підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), має реальну можливість використовувати своє службове становище для впливу на працівників Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та інших свідків у кримінальному провадженні, з метою схиляння їх до не надання чи зміни показів, знищення документів чи інших доказів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, приписами абз. 1 ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечив проти вказаних клопотань, зазначивши про те, що обвинувачений ОСОБА_4 09.04.2019 року набув статусу адвоката та склав присягу адвоката України. Проте, повідомлення про підозру від 17.07.2021 року, а також повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 11.10.2021 року здійснені без урахування вимог статті 481 КПК України, відтак є незаконними і як наслідок незаконним є й обвинувальний акт, що, в свою чергу, унеможливлює розгляд клопотань прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Також обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що адвокатської діяльності він ніколи не здійснював, адже це є порушенням вимог щодо сумісництва, оскільки і на момент отримання свідоцтва адвоката, і в подальшому він перебував на державній службі, займаючи різні посади в органах державної виконавчої служби.

Прокурор заперечила проти доводів захисника, вказавши про те, що відомості про наявність статусу адвоката у обвинуваченого не були внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, а відтак й виконання вимог статті 481 КПК України при вручені йому підозри не було необхідним.

Захисник, в свою чергу, вказав на те, що статус адвоката не пов`язаний із фактом включення відомостей про особу до Єдиного реєстру адвокатів України, а набувається згідно із вимог статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з моменту отримання свідоцтва та складення присяги.

Заслухавши думку учасників провадження та дослідивши наявні матеріали, суд дійшов до таких висновків.

Статтею 177 КПК України закріплено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду та інших дій, передбачених частиною першою названої статті.

Отже, законодавець чітко визначив, що саме покладення та виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків є первісним, а застосування запобіжного заходу є лише способом забезпечення їх виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи доводи, покладені в основу клопотання прокурора, суд погоджується із тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні. При цьому, наявність вказаних ризиків фактично підтверджується і поясненнями учасників провадження (факт того, що свідки та потерпіла не допитані), і матеріалами наявними у суду (наявність обвинувального акту), і, на думку суду, не потребує додаткового підтвердження іншими доказами.

Приписами Закону України «Про виконавче провадження» та посадової інструкції начальника відділу визначено, що обвинувачений, як начальник відділу має право та зобов`язаний приймати рішення організаційного та контролюючого характеру стосовно не тільки потерпілої, але й свідків у цій справі, зокрема, розглядати скарги на правомірність прийнятих державними виконавцями рішень. Ухилитись від виконання названих функцій обвинувачений не має права в силу закону, а наявність такої можливості безумовно свідчить про існування дійсного конфлікту інтересів та ризиків впливу на свідків та потерпілої.

Також суд наголошує на тому, що норма закріплена у абз. 1 ч. 5 ст. 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» має імперативний характер, тобто не залишає суду певної свободи дій, але лише вимагає від нього (суду) перевірки наявності передумов для застосування відповідного обмеження прав обвинуваченого, та переслідує легітимну мету.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора.

Щодо доводів захисника про незаконність вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри через недотримання приписів статті 481 КПК України, то суд відхиляє ці доводи з огляду на таке.

Положення статті 481 КПК України є однією із гарантій забезпечення незалежності діяльності адвоката, які мають на меті убезпечення особи, яка займається адвокатською діяльністю від свавілля зі сторони державних органів.

При цьому здійснення діяльності адвокатом є вільним волевиявленням особи, яка отримала в порядку визначеному законодавством, право на зайняття такою діяльністю. Тобто, займатись чи ні діяльністю адвоката після отримання свідоцтва. Але таке волевиявлення особи водночас обмежено вимогами законодавства щодо несумісності.

Така вимога зокрема міститься у п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за змістом якої несумісною з діяльністю адвоката є робота на посадах осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У відповідності до названих вище положень законодавства несумісної із діяльністю адвоката є перебування особи на державній службі. Названа заборона є цілком логічним продовженням системи гарантії, яка впроваджена для забезпечення діяльності адвоката, адже однією із цілей таких гарантій є убезпечення особи, яка займається адвокатською діяльністю від протиправних дій зі сторони держави.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що положення статті 481 КПК України мають бути застосовані лише до особи, яка безпосередньо займається адвокатською діяльністю, а не до будь-якої особи, яка набула право на зайняття нею, відтак суд відхиляє відповідні доводи захисника та обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 154, 157, 194, 291, 314, 315, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про покладення обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді застави - задовольнити.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обв`язки:

- прибувати на виклик до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатись із м. Запоріжжя без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Клопотання прокурора про відсторонення обвинуваченого від посади задовольнити.

Відсторонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого відсторонення від посади та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити до 29 жовтня 2022 року включно.

Резолютивна частина ухвали виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 29.08.2022 року.

Повний текст ухвали проголошено 30.08.2022 року об 11:00 год.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1