Справа № 466/2290/20
Провадження № 1-кп/466/142/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0001458 від 28.04.2019 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільхове Сокальського району Львівської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 28.04.2019, близько 16.00 год., перебуваючи поблизу будинку №9 по вул. О.Іздрика в м.Львів-Брюховичі, під час словесного конфлікту, умисно, наніс потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів в обличчя зліва і схопивши його за палець правої руки та ззаду за одяг, штовхнув на бетонну доріжку. Внаслідок таких умисних дій обвинуваченого потерпілий ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. У вчиненому розкаявся та пояснив, що дійсно 28 квітня 2019 року він святкував Великдень у своїх друзів в АДРЕСА_2 . Коли він переставляв автомобіль знайомого, у нього виник конфлікт з потерпілим, який вибіг на вулицю, почав з ним сваритися, лаятися та нецензурно виражатися. Під час сварки вони з потерпілим почали битися. При цьому зазначає, що потерпілий першим наніс йому удар, а він наніс удар у відповідь. Між ними відбулася невеличка бійка, під час якої, можливо, він і зламав потерпілому палець на руці. Стверджує, що він звертався до медичного закладу внаслідок побиття потерпілим, але до правоохоронних органів вирішив не звертатися. Категорично заперечує твердження потерпілого про тривалий та повторний конфлікт між ними. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати. Цивільний позов, пред`явлений потерпілим не визнає, зазначає, що потерпілий першим безпричинно розпочав конфлікт, відтак сам винуватий у його наслідках.

Заслухавши в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та свідків, перевіривши представлені суду стороною обвинувачення та стороною захисту докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 125 КК України.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України доведена наступними, представленими суду та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 даними в судовому засіданні про те, що 28.04.2019 року святкували свято Великдень. Близько 16.00 год. він почув на вилиці шум, та вийшов подивитися, що відбувається. В цей час водій автомобіля, який стояв біля його огорожі, різко розвернув автомобіль та поїхав у його сторону. Потерпілий змушений був увертатися від наїзду, впавши на огорожу. В цей час до нього підійшов водій - це був обвинувачений ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та безпричинно наніс кілька ударів кулаком в обличчя. Потім обвинувачений повалив його на землю, де так само наносив удари.

Крім того потерпілий зазначив, що в продовження своєї поведінки, приблизно через 20 хвилин після конфлікту, обвинувачений, безпричинно, без будь-якого дозволу, забіг на його, потерпілого, подвір`я, де поваливши на землю, наніс декілька ударів по тілу. Він жодних тілесних ушкоджень обвинуваченому не наносив, звідки у нього тілесні ушкодження пояснити не може.

Крім того потерпілий просив задовольнити повністю пред`явлений цивільний позов та пояснив, що внаслідок дій обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. В обґрунтування зазначає, що він близько місяця проходив амбулаторне лікування, що спричиняло йому фізичні та моральні страждання. Він є людиною похилого віку і те, що його побив молодий чоловік теж викликало моральні страждання.

Просить призначити обвинуваченому максимально можливу міру покарання та повністю задовольнити позовні вимоги.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні про те, що 28 квітня 2019 року вона почула шум на вулиці, вибігла та побачила як обвинувачений наносить удари її чоловікову ОСОБА_5 . Вона намагалася їх розборонити. Потім підсудний сів за кермо та кудись поїхав, а за декілька хвилин повернувся, зайшов до них на подвір`я, повалив її чоловіка на землю та знов наніс декілька ударів. Зазначає, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вони викликали працівників поліції.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що він є сусідом потерпілого ОСОБА_5 28 квітня 2019 року на святкування Великодня до них додому приїхав обвинувачений ОСОБА_4 . Близько 16.00 год. між обвинуваченим та потерпілим почався конфлікт, під час якого вони нанесли один одному декілька ударів. На шум від сварки вибіг він, свідок, та дружина потерпілого, та розборонили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Потерпілий розбив ОСОБА_4 брову, а ОСОБА_4 наніс йому удар в голову. Конфлікт було вичерпано. За деякий час приїхала поліція, яку викликав потерпілий.

Аналогічні за змістом та по суті показання дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 .

З показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що він теж є сусідом потерпілого. 28 квітня 2019 року було свято ОСОБА_10 . Всі були вдома. Близько 16.00 год вони з дружиною почули на вулиці крики та вибігли. Побачили, що перед брамою потерпілого стоїть він сам та обвинувачений, які сварилися. Він бачив, як обвинувачений наніс потерпілому удар в обличчя, при цьому не бачив, чи потерпілий наніс будь-які удари обвинуваченому, оскільки не бачив початок сварки.

Аналогічними за змістом та по суті показаннями свідка ОСОБА_11 , даними в судовому засіданні, про те, що вона була свідком конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час якого вони наносили один одному удари.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила суду, що вона працювала в патрульній поліції та 28 квітня 2019 року в складі екіпажу прибула на виклик в АДРЕСА_2 . По приїзді було встановлено, що відбувся конфлікт між сусідами, які нанесли один одному тілесні ушкодження. Причин конфлікту не пригадує. Вказує, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння та на нього було складено адміністративні протоколи за ст.ст. 130, 124 КУпАП. Опитані сторони вказували, що на дорозі біля будинків відбувся конфлікт між обвинуваченим та потерпілим, під час якого обвинувачений наніс потерпілому удар в голову.

В судовому засіданні було досліджено та прийнято судом у якості доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України письмові докази, представлені стороною обвинувачення.

Висновком судово-медичної експертизи №324 від 03 травня 2019 року встановлено, що при обстеженні ОСОБА_5 лікарями травмпункту №3 м.Львова і у подальшому лікарями поліклініки 7-ї МЛ Львова у квітні-травні 2019 року було встановлено діагноз: «Закритий перелом нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин спинки носа, виличної ділянки зліва». В подальшому з цього приводу потерпілий знаходився на амбулаторному лікуванні. Під час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлені: два синці на обличчі зліва, синець і садно на ділянці правого колінного суглобу спереду. Вказані тілесні ушкодження утворились від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути від удару кулаком в ліву половину обличчя та внаслідок контакту ділянки лівого коліна з площиною бетонної доріжки 28 квітня 2019 року, як вказує ОСОБА_5 . Перелом тіла нігтьової фаланги лівого пальця правої кисті без зміщення утворився від дії тупого предмета, міг виникнути внаслідок стиснення пальця з елементами викручування його. Струс головного мозку міг виникнути як в результаті удару кулаком в ліву половину обличчя так і внаслідок контакту голови з площиною бетонної доріжки. Перелом нігтьової фаланги пальця, як і струс головного мозку, відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Синці та садно відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Враховуючи локалізації і характер тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках тіла, слід вважати, що контакт з тупим предметом лівої половини обличчя та ділянки правого колінного суглобу мав місце не менш як внаслідок 2-х разової дії сили. Об`єктивних судово-медичних даних для визначення послідовності заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та визначення конструктивних властивостей травмуючої поверхні предмета, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілому, немає.

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень на різних анатомічних ділянках і поверхнях тіла ОСОБА_5 , немає об`єктивних медичних даних, які би свідчили про можливість виникнення синців та саден внаслідок спричинення їх власною рукою або при одноразовому падінні його на тупі предмети.

Немає об`єктивних судово-медичних даних, які би давали підставу стверджувати, що після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не міг виконувати активні дії (бігати, ходити, повзати).

Довідкою №05-06вих-3810 від 20.11.2019 р. КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м.Львова» стверджується, що ОСОБА_5 29.04.2019 року звертався за наданням медичної допомоги. Діагноз: закритий перелом нігтьової фаланги 1 пальця правої кисті. Струс головного мозку. Забій м`яких тканин спинки носа та виличної ділянки зліва. Від здачі крові на етанол відмовився.

Аналогічні відомості містяться у журналі реєстрації амбулаторних хворих та виписці з медичної карти амбулаторного хворого.

Протоколом огляду предмета від 12 березня 2020 року з відеозаписом до нього стверджується факт прибуття поліцейських на виклик по вул. О.Іздрика в Львів-Брюховичі, 28 квітня 2019 року о 16.07 год.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2020 року з відеозаписом до нього за участі потерпілого ОСОБА_5 стверджується, що потерпілий показав як саме та за яких обставин обвинувачений наносив йому удари.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2020 року з відеозаписом до нього за участі свідка ОСОБА_13 стверджується, що свідок показав як саме та за яких обставин обвинувачений наносив удари потерпілому .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03.2020 року з відеозаписом до нього за участі обвинуваченого ОСОБА_4 стверджується, що обвинувачений показав як саме та за яких обставин він наносив удари потерпілому.

Судом також оглянуто витяг з ЄРДР від 28.04.2019 р., талон реєстрації повідомлення ГУНП у Львівській області, заяву потерпілого ОСОБА_5 та дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Стаття 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Покази потерпілого про те, що конфлікт між сторонами мав тривалий характер та відбувався не лише на проїжджій частині дороги по АДРЕСА_2 , але і на подвір`ї потерпілого, не були предметом досудового розслідування. З приводу таких пояснень потерпілого ні слідчим, ні прокурором не проводилося жодних слідчих дій, в подальшому вони не покладені в основу пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, відтак, суд вважає, що орган досудового розслідування та прокурор не вважав їх встановленими. Під час судового розгляду прокурор не висунув ОСОБА_4 додаткове обвинувачення, не змінив існуючого обвинувачення.

За наведених вище обставин суд не надає оцінки таким поясненням потерпілого, оскільки вони виходять за межі висунутого обвинувачення та не можуть бути предметом розгляду судом.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, виключно позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді штрафу.

При вирішенні цивільного позову суд зазначає наступне. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди потерпілий зазначає, що внаслідок дій обвинуваченого йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 20000 грн., а також просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. В обґрунтування зазначає, що він близько місяця проходив амбулаторне лікування, що спричиняло йому фізичні та моральні страждання. Він є людиною похилого віку і те, що його побив молодий чоловік теж викликало моральні страждання.

При цьому при визначенні розміру моральної шкоди потерпілий покликається як на обставини, які зазначені в обвинувальному акті щодо обвинуваченого, так і на обставини, які не пред`явлені слідчим чи прокурором у вину ОСОБА_4 , та не були предметом розгляду судом, відтак винуватість ОСОБА_4 у них не встановлена.

За таких обставин, враховуючи тривалість та характер заподіяної шкоди, щодо якої вина ОСОБА_4 встановлена, отримані потерпілим тілесні ушкодження, суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, в частині відшкодування витрат на правову допомогу, слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень) в доход держави.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 5000 (п`ять тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди та 800 (вісімсот) грн. витрат на правову допомогу.

Запобіжний захід не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1