У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/1625/22
Провадження № 1-кп/348/363/22

28 вересня 2022 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області у межах кримінального провадження №0000003 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5 ,

встановив:

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480,00 гривень. В обгрунтування клопотання наведено таке.ОСОБА_3 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений час та у невстановленому місці незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку зберігав у себе з метою незаконного подальшого збуту. 4 травня 2022 року ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 309, 317 КК України та будучи судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України, діючи умисно, повторно, в центральній частині м. Надвірна, Івано-Франківської області, у період часу із 16 год. 45 хв. до 18 год. 35 хв., збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 500,00 гривень психотропну речовину обіг якого обмежено - амфетамін, в загальній кількості 0,072 грама. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. 309, 317 КК України та будучи судимим за вчинення злочину, передбаченого ст. 307 КК України, 07.06.2022 у період часу із 10 год. 15 год. до 13 год. 31 хв., перебуваючи в м. Надвірна на вул. Панаса Мирного, Івано-Франківської області, діючи умисно, повторно збув ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 2000,00 гривень психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в кількості 1,353 грама. Також, ОСОБА_3 у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та 07.06.2022 під час затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в ході його особистого обшуку виявлено порошкоподібну речовину, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін в кількості 0,4139 грама, яку ОСОБА_3 зберігав без мети збуту. ОСОБА_3 обвинувачують у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює можливість призначення йому судом саме такого виду покарання у разі доведення його вини; незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні відомості та перебуваючи на волі, ОСОБА_3 матиме можливість чинити на них тиск, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ОСОБА_3 перебуваючи на волі, може не з"являтися на виклики суду, тим самим затягуючи строки судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів, не одружений, що підтверджує відсутність міцних соціальних зв"язків та будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за вчинення аналогічних злочинів, може продовжувати вчиняти корисливі злочини з метою одержання доходів. Також прокурор зазначив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам. Просив визначати розмір застави 198480,00 гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив таке задовольнити. Зазначив, що обвинувачений може впливати не тільки на свідків, які заявлені стороною обвинувачення, а й на свідків, які можуть у майбутньому бути заявленими стороною захисту, зокрема, понятих.
Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив та просив обрати ОСОБА_3 запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт. Не оспорюючи наявність обгрунтованої підозри у вчиненні злочинів, вважає, що прокурором не доведені належними доказами існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, зазначив, що розмір застави є необгрунтовано завищеним, а тому просив його зменшити.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.
Згідно з ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.09.2022 включно. Таким чином, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою строк дії запобіжного заходу не збіг.
Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України.
Сторона захисту у ході судового засідання вказала на необгрунтованість ризиків, заявлених у клопотанні, а також на те, що прокурор не долучив доказів на підтвердження того, що заявлені ним ризики продовжують існувати.

Що стосується доведеності заявлених прокурором ризиків суд зазначає таке.

Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає, що зазначений ризик не зменшився та не перестав існувати. Це підтверджується тим, що обвинувачений раніше звертався за медичною допомогою, внаслідок вживання опіоїдів, однак, на даний час медичну допомогу не отримує. Обвинувачений був рашіше судимий за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і йому знову інкримінують вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що свідчить, про те, що обвинувачений не позбувся залежності, це характеризує його як особу, яка знаходиться у полоні власних звичок і за морально-етичною складовою надає йому негативну оцінку. Обвинувачений усвідомлює, що за місцем відбування покарання йому доведеться також і боротися із залежністю, а готовність до таких змін обвинувачений не демонструє. Обвинувачений не має тісних родинних зв`язків, які є одним із стримуючих факторів при встановлення наявності такого ризику. Зокрема, він не підтримує контактів з сім`єю, розлучений, з дитиною не бачиться, на утримання дитини надає кошти нерегулярно, проживає з мамою. Все це дає можливість обгрунтовано припустити, що обвинувачений, перебуваючи на волі може переховуватися від суду.
Суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України перестав існувати, оскільки стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні заявлений для допиту у ході судового розгляду тільки один свідок, до якого у ході досудового розслідування було вжито заходи безпеки. Це виключає можливість незаконного впливу на даного свідка. Крім цього, як справедливо зазначив захисник доказів того, що обвинувачений раніше вже незаконно впливав на свідків з метою уникнення відповідальності відсутні. Суду не надано доказів того, що у ході здійснення досудового розслідування свідки висловлювали побоювання щодо незаконного впливу на них зі сторони обвинуваченого. На момент розгляду клопотання стороною захисту не заявлено клопотання про виклик і допит свідків у ході судового розгляду, що позбавляє суд можливості перевірити доводи прокурора у цій частині.
Сторона обвинувачення заявляє про те, що перебуваючи на волі обвинувачений може не з`являтися на виклики, чим буде перешкоджати здійсненню кримінального провадження. Зазначене твердження нічим не підтверджується, а тому суд вважає, що на момент розгляду клопотання ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України також перестав існувати.
Що стосується ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України суд доходить висновку, що такий не зменшилися та не перестали існувати, оскільки обвинувачений не має постійного джерела доходів, працює неофіційно, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, покарання за вчинення яких відбув однак на шлях виправлення не став, вживає наркотичні речовини і не вчинив дій спрямованих на те, щоб вилікуватися.
Положеннями ч.1 та ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеним, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному випадку є виправданим.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Сторона захисту просила зменшити розмір застави, оскільки встановлений судом розмір є непомірним для обвинуваченого і його майновий стан не дозволяє йому внести заставу у такому розмірі. Просили визначити мінімальний розмір застави.

У ході підготовчого провадження встановлено, що обвинувачений працював неофіційно, отримував дохід приблизно 7000,00 гривень, крім цього, час від часу надає кошти на утримання дитини колишній дружині.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При обранні запобіжного заходу слідчий суддя визначив розмір застави у максимальному розмірі. При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд керувався ступенем довіри до обвинуваченого, а також тяжкістю покарання, що загрожує йому, інкримінованим кримінальним правопорушенням, характером та обставиниами його вчинення.

З урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх характеру, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу, при продовженні строку дії запобіжного заходу суд не вважає за необхідне зменшити розмір застави, оскільки обвинувачений отримував незаконний дохід від продажу наркотичних засобів. Це свідчить про наявність у нього доходів не тільки легальних, а й нелегальних, тому суд відхиляє доводи сторони захисту, що стосуються того, що за майновим станом розмір застави для обвинуваченого є непосильним. Крім цього, саме визначений розмір застави на думку суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб запобігти ризикам, які суд вважав доведеними у ході розгляду клопотання.

З врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 199, 315КПК України, суд,
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 26.11.2022 включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480,00 (сто дев"яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.
У випадку внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
прибувати до суду на першу вимогу;
не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1