Провадження № 1-кс/947/5822/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000430 від 26 червня 2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дімітровград Республіка Болгарія, болгарина, громадянин Болгарії, з середньою спеціальною освітою, одруженого, підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.06.2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у стані стомлення, чим позбавив себе можливості правильно орієнтуватися в дорожній обстановці, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у стані стомлення заборонено, приступив до керування автомобілем «AUDI Q5», реєстраційний номер НОМЕР_1 (болгарська реєстрація), чим порушив вимоги п/п «б» п. 2.9 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, далі Правила), що зобов`язують водія:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

У подальшому, у зазначений день, приблизно о 10.18 годині водій ОСОБА_5 , керуючи у стані стомлення автомобілем «AUDI Q5» у денний час доби та в умовах необмеженої видимості здійснював рух по асфальтному сухому дорожньому покриттю проїзної частини автодороги М 05 сполученням «Київ - Одеса» у Березівському районі Одеської області, з боку м. Київ у напрямку м. Одеса.

На зазначеній ділянці проїзної частини організований двосторонній рух, напрямки руху поділяє розділювальна смуга шириною 2.1 м, позначена дорожньою розміткою 1.1, у напрямку руху транспортних засобів дворядний рух зі смугою розгону праворуч та смугою для лівого розвороту, позначені лінією дорожньої розмітки 1.8.

Проїжджаючи на вказаному автомобілі ділянку зазначеної проїзної частини та наближаючись до розташованої праворуч за ходом руху АЗС № 3 ПП «ОНИКС-ОЙЛ» за адресою 387 км зазначеної автодороги, ОСОБА_5 , у порушені вимог п. 1.5, п/п «б», «д», п. 2.3 зазначених Правил, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків».

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

п/п б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

п/п д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

був неуважним, обрав швидкість руху керованого автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку, і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, відволікся від керування, за дорожньою обстановкою постійно не стежив, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, а у порушення вимог п. п. 12.1, 12.3, 13.1 зазначених Правил, що зобов`язують водія:

п. 12.1. «При виборі в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 13.1. «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»;

не врахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість, яка б забезпечила безпеку і дала можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, за відсутності будь яких перешкод для виявлення попереду себе на проїзній частині автомобіля, маючи об`єктивну і реальну можливість не допустити дорожньо-транспортну пригоду, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив з моменту об`єктивної можливості виявити автомобіль «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався попереду у попутному напрямку у смузі руху його автомобіля, і змушував водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу, своєчасно не відреагував на виниклу перешкоду, а навпаки, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, легковажно розраховував на їх відвернення, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, з дотриманням безпечної дистанції до автомобіля «ВАЗ-2107» та в подальшому виконати його об`їзд з дотриманням безпечного інтервалу і загальної безпеки для усіх інших учасників руху, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру проігнорував вимоги вказаних Правил та передньою лівою частиною керованого ним автомобіля скоїв зіткнення з задньою правою частиною автомобіля «ВАЗ-2107».

Внаслідок ДТП водію та пасажирам автомобіля «ВАЗ-2107» спричинені тілесні ушкодження, від яких неповнолітній пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці події, водій ОСОБА_8 , та пасажир зазначеного автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з травмами різного ступеня були госпіталізовані до КНП «Іванівський МЦ» ІСР.

У сукупності ОСОБА_5 допустив порушення вимог п. 1.5, п/п «б», «д», п. 2.3 п/п «б», п. 2.9, 12.1, 12.3, 13.1 Правил, які призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після огляду місця події, 26.06.2022 року о 16.45, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий, про що в зазначений день був складаний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України та вручений останньому.

27.06.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що спричинив загибель неповнолітньої людини, у стані стомлення, під впливом можливої передбаченої законом відповідальності. Також, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнути кримінального покарання може незаконно впливати на потерпілих, свідків, необхідність яких допитати може виникнути під час досудового розслідування, а також на потерпілих та свідків, вже допитаних в ході досудового розслідування, може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також сторона обвинувачення просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин спричинив загибель людини.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підозрюваний погоджується з підозрою, визнає свою вину та щиро кається, не має намірів переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також захисник пояснив, що підозрюваний тяжко перехворів на Ковід-19 та до цього часу потребує продовження постійного лікування задля уникнення ускладнень здоров`я, в умовах слідчого ізолятору може погіршитися стан його здоров`я. Підозрюваний одружений та має місці соціальні зв`язки за місцем свого проживання. Підозрюваний з перших днів надає допомогу потерпілим, а саме оплатив витрати на поховання та послуги моргу, оплачує лікування потерпілих, які перебувають у лікарні та надає їм іншу матеріалу допомогу та в подальшому має наміри відшкодувати всю матеріалу та моральну шкоду. Жодного незаконного впливу на свідків та потерпілих не здійснював та не буде здійснювати. Дружина підозрюваного уклала договір оренди будинку у м. Одесі з правом проживання в ньому підозрюваного, тому він має постійне місце проживання на території м. Одеси. На підставі вищевикладеного просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням відповідних обов`язків.

Підозрюваний в судовому засіданні погодився з оголошеною підозрою, повідомив, що готовий відшкодувати шкоду потерпілим, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 26.06.2022 року о 16.45 годин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий, у порядку ст. 208 КПК України.

27.06.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця події від 26.06.2022 року та схемою до нього; протоколом огляду трупу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 .
Окрім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю погодився з оголошеною йому підозрою.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 України.
Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, життя та здоров`я якої визнаються найвищою соціальною цінністю.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків, враховуючи суспільно-небезпечний характер таких кримінальних правопорушень, а також те, що підозрюваний є іноземним громадянином, постійно проживає на території Болгарії та має можливість покинути територію України, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення являються необґрунтованими, оскільки в такому клопотанні стороною обвинувачення не конкретизовано, яким саме чином підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.
Разом з тим, слідчий суддя враховує факт того, що підозрюваний вже частково компенсував потерпілим шкоду, що підтверджується долученими в судовому засіданні захисником копіями квитанцій про оплату послуг моргу, оплату витрат на поховання та здійснення грошових переказів.
За таких обставин та враховуючи викладене, на думку слідчого судді, посилання сторони обвинувачення на існування означеного ризику є в значній мірі абстрактним, неконкретизованим та таким, яке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається на наявність ризиків передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказані ризики не знайшли свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
4.4. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.
Як вбачається з поданого стороною обвинувачення клопотання, у ньому відсутні будь-які аргументування щодо не можливості запобігти встановленим на думку сторони обвинувачення ризикам, шляхом застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Не було належним чином дотримано вимог закону в цій частині стороною обвинувачення й в ході розгляду даного клопотання слідчим суддею по суті.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, одружений, має постійне місце проживання.
Також, як вбачається з долученої захисником до матеріалів клопотання копії договору найму (оренди) житла від 28.06.2022 року, укладеного між ОСОБА_12 (власником житла) та ОСОБА_13 (дружиною підозрюваного), остання орендувала будинок АДРЕСА_2 стоком до 01.06.2023 року, з правом проживання в будинку ОСОБА_14 , у тому числі з правом перебування у умовах домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні факт наявності у підозрюваного місця проживання на території України, зокрема в м. Одеса.
З копії долученого захисником етапного епікризу з перекладом від 27.06.2022 року вбачається, підозрюваний хворів на Ковід та йому рекомендується про продовження постійного лікування як пацієнта ризику, задля уникнення можливості гострих ускладнень та погіршення здоров`я

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 є особою, раніше не судимою.
Так, при вирішенні вказаного питання слідчий суддя враховує позицію ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», згідно якої, за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваного, необхідність його лікування, надання ним матеріальної допомоги потерпілим та встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких, зокрема, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та носити електронний засіб контролю.
Таким чином, вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000430 від 26 червня 2022 року відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.08.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 01.08.2022 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1