Справа № 296/2680/22
УХВАЛА
Іменем України

27 травня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

власника майна - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі клопотання прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000032 від 10.01.2022 про накладення арешту на майно

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 10.01.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді медичного статиста поліклініки №2- КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради та будучи обізнаною в організації та проведення експертизи тимчасової непрацездатності, а також, заручившись підтримкою, достовірно невстановлених осіб з числа медичних працівників, які можуть вирішити питання про направлення на медико соціальну експертну комісію, керуючись корисливим мотивом, вимагала надання їй грошових коштів за оформлення медичними працівниками належним чином виписки про проходження лікування на денному стаціонарі у зазначеному закладі по профілю захворювання ОСОБА_7 , належного заключення лікарів та в кінцевому результаті рішення лікуючої лікарської комісії щодо направлення останнього на проходження МСЕК для подальшого присвоєння ступеню інвалідності.

Так, в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження достовірно встановлено, що під час виконання своїх посадових обов`язків ОСОБА_6 користується службовим кабінетом №23, на третьому поверсі адміністративної будівлі поліклініки №2 КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради. Окрім цього, встановлено, що ОСОБА_6 в ході вирішення питань, що виникали під час оформлення медичної документації зверталася до завідуючого неврологічного відділення поліклініки №2 КП «Лікарня №1» ОСОБА_8 , який під час виконання своїх посадових обов`язків використовує кабінет №70, що розташований на четвертому поверсі вище зазначеної адміністративної будівлі.

25.05.2022 в період часу з в період часу з 16 год. 19 хв. по 17 год. 03 хв. на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25.05.2022 №296/2552/22 проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_8 , а саме кабінету №70, що розташований на четвертому поверсі адміністративної будівлі поліклініки №2 КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради, що за адресою: м. Житомир, Польовий майдан, 2, в ході якого було виявлено та вилучено: - копії документів ОСОБА_7 з електронної бази даних «Доктор Елікс» на 19 аркушах; - журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів ОСОБА_8 в обкладинці синього кольору; - мобільний телефон «Redmi Note 8 Pro» з кодом доступу «1709», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з двома сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Прокурор зазначив, що обшук проведено з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також відшукання інших речей та документів, що можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні. 25.05.2022 постановою слідчого вказані речі та документи визнані речовими доказами.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольни з підстав викладених в ньому.

Власник майна в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказав, що вилучений телефон та журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів є його особистим майном, яке необхідне йому для роботи та його арешт створює значні незручності, оскільки втрачений зв`язок між ним та пацієнтами.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на копії документів ОСОБА_7 з електронної бази даних «Доктор Елікс» на 19 аркушах, володільцем якого є поліклініка №2 - КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради, оскільки вказані відомості необхідні слідчим для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Однак, слідчий суддя відмовляє у задоволення клопотання в частині накладення арешту на журнал реєстрації амбулаторних пацієнтів ОСОБА_8 в обкладинці синього кольору та мобільний телефон «Redmi Note 8 Pro» з кодом доступу «1709», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , з двома сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , оскільки прокурором у клопотанні не зазначено та не доведено матеріалами доданими до клопотання, що ОСОБА_8 чинить перешкоди в отриманні слідчими інформації, яка знаходиться у вилученому майні та що можлива наявна інформація має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, доказів того, що вилучені речі були предметом вчинення кримінального правопорушення, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування надано не було.

Враховуючи викладене, оцінюючи наявність підстав для накладення арешту, слідчий суддя, з врахуванням досліджених матеріалів, приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено правове обґрунтування клопотання щодо арешту зазначеного майна, оскільки вилучене майно хоча й визнано постановою слідчого речовими доказами в даному кримінальному провадженні, проте не є таким у розумінні положень ст. 98 КПК України, і не є доказом злочину в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 10.01.2022 та відповідно слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на наступне майно: копії документів ОСОБА_7 з електронної бази даних «Доктор Елікс» на 19 аркушах, володільцем якого є поліклініка №2 - КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1