19.07.2022
Справа № 331/1664/22
Провадження № 1-кп/331/337/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2022 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного провадження у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000904 від 15.06.2022 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Енергодар Запорізької області, офіційно не працевлаштованого, який має повну середню освіту, розлученого, який на утриманні має неповнолітню доньку 2016 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше судимого:

-14.07.2000 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 142 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі; звільнений 06.07.2001 року умовно-достроково, невідбутий строк: 02 роки 06 місяців 15 днів;

- 05.12.2000 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.04.2006 року за відбуттям строку покарання;

- 12.11.2008 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 08.07.2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 187, ст. ст. 69, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 06.05.2014 року за відбуттям строку покарання;

- 23.04.2019 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 4 ст. 296 КК України до 5 років позбавлення, звільнений 03.08.2021 року. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021 вирок суду скасовано, кримінальне провадження направлене на новий судовий розгляд

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України,
за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 21 червня 2022 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 та угодою про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України.

Так, сторонами угоди було узгоджено призначення за ч.4 ст.111-1 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також, в угоді про визнання винуватості зазначено про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 просив повернути прокурору обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості для подальшого досудового розслідування та обрати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи тим, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна. Обвинувачений ОСОБА_3 не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, має можливість виїхати на тимчасово непідконтрольну територію Запорізької області, що може бути передумовою можливості його переховування від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 може незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні відмовився від затвердження угоди про визнання винуватості, вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 111-1КК України не визнав. Зазначив, що він жодного злочину не вчиняв, його незаконно затримали та примусили підписати угоду. Просив притягнути до відповідальності винуватих посадових осіб, які допустили порушення норм КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав обвинуваченого щодо відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості та вважав, що підстав для обрання запобіжного заходу немає, оскільки вказане питання повинен вирішувати слідчий суддя т.я. справа повертається прокурору. У разі, якщо кримінальне провадження буде призначене до розгляду, вважав, що підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу немає.

Вислухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 6ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з положеннями ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що уклав угоду під примусом, вважає своє затримання та притягнення до відповідальності незаконним. Окрім того, ОСОБА_3 письмово повідомив суд про те, що на його думку досудове розслідування проводилось з порушенням норм КПК України та він має намір звертатись до Державного бюро розслідувань.

Таким чином перевіривши зміст угоди, вислухавши обвинуваченого, його захисника, думку прокурора, суд вважає, що в затвердженні угоди необхідно відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання саме цього запобіжного заходу під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.
Зазначені ризики були встановлені і слідчим суддею під час досудового провадження.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 ймовірно вчинив
нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, що дає підстави суду вважати, що залишаючись на волі, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Крім того, суд бере до уваги, що наразі частина території Запорізької області тимчасово не контролюється українською владою, що може спонукати обвинуваченого до переховування саме на цій території, оскільки до 25.02.2022 року ОСОБА_3 проживав на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у даному кримінальному провадженні допитано свідків, які володіють інформацією про протиправну діяльність ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останній, перебуваючи на свободі, може вчинити протиправні дії, щодо них та інших свідків злочину, зокрема цивільних осіб на окупованій військами рф території м. Енергодар Запорізької області, де ним і вчинявся інкримінований злочин.
Разом з тим, також доведений ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих майнових злочинів, в тому числі пов`язаних із застосуванням насильства до потерпілих, та знову, ймовірно, вчинив злочин в умовах воєнного стану, тобто є особою, схильною до протиправної діяльності.
Тому, оскільки судом були встановлені ризики можливого продовження злочинної діяльності, ухилення від суду, впливу на свідків та вони є очевидними, суд доходить висновку про доцільність обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном дії на два місяці з огляду на те, що обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 24.07.2022 тобто через чотири дні. При цьому, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не вбачається з огляду на те, що вони не зможуть запобігти настанню встановлених судом ризиків.
З огляду на положення аб. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави,
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 194, 314, 315, 316,469,470, 472-474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 17.06.2022 року, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України на підставі п.4 ч.7 ст. 474 КПК України.

Кримінальне провадження, внесене 15.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Обрати у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Запорізькій слідчий ізолятор" на два місяці терміном дії до 17 вересня 2022 року включно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена обвинуваченими, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1