Справа № 559/1863/17
Провадження № 1-кп/559/8/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0000873 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молодаво Дубенського району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 03.04.2014 Нововолинським міським судом Волинської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, ухвалою Долинського районного суду Івано- Франківської області від 09.08.2016 умовно- достроково звільнений від відбування покарання на 1 рік 3 місяці 1 день, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дубенського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадженя по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_3 будучи засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, під час того, як судимість не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, в період умовно-дострокового звільнення повторно вчинив новий умисний корисливий тяжкий злочин.

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , 27 липня 2017 року, близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи в дворі житлового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи мету заволодіння грошовими коштами для придбання спиртних напоїв, підійшов до ОСОБА_6 , та шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, повалив ОСОБА_6 на землю. Після чого, коли ОСОБА_6 , знаходився на землі в положенні лежачи, ОСОБА_3 , долаючи одір потерпілого та усвідомлюючи, що за його діями спостерігає власник грошових коштів ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, діючи відкрито умисно повторно викрав з карману піджака ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав покази про те, що що 27 липня 2017 року, перебуваючи в м.Дубно по вул. Миргощанській зустрів знайомого ОСОБА_7 . В ході розмови з останнім вирішили випити спиртного, тому ОСОБА_7 придбав 0,25 л. горілки, яку розпивали на лавочці в одному із дворів будинку. В подальшому до них приєдналися його знайомі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та разом стали розпивати спиртне. Через деякий час він відійшов в сторону від компанії по своїх потребах і ОСОБА_7 направився за ним. Коли ОСОБА_11 підійшов ближче до нього, він штовхнув його, від чого останній впав на землю. Коли ОСОБА_12 знаходився в положенні лежачи на землі, він помітив що в його нагрудному кармані піджака знаходяться грошові кошти, які він витягнув із піджака та поклав їх відразу собі до карману штанів.

На даний час матеріальну шкоду завдану злочином повністю відшкодував потерпілому. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі, так як хворіє на важку хворобу, що позбавляє його можливості рухатися без сторонньої допомоги.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 27 липня 2017 року він приїхав у м. Дубно з метою отримання пенсії. Отримавши у банкоматі1100 гривень направився в сторону продуктового магазину, що по вул. Мирогощанська у м. Дубно, де зустрів незнайомого йому чоловіка, в ході розмови з яким останній запропонував йому купити спиртне, на що він погодився. Придбавши пляшку горілки, з вказаним чоловіком пішли до внутрішнього двору будинку, де на лавочці її розпивали. Через деякий час до них приєдналися три жінки, які також з ними вживали алкоголь. Близько 10 години він повідомив компанії, що збирається їхати додому. Обвинувачений протягнув до нього руку, ніби то попрощатися, він у відповідь теж подав руку, однак в цей момент ОСОБА_13 схопив його обома руками за шию, від чого він впав на землю. В подальшому, обвинувачений почав перевіряти всі його кишені, в одній із них знайшов та забрав 1000 гривень, з тих що залишилися від отриманої ним пенсії та пішов у невідомому напрямку. По факту викрадення у нього грошових коштів, повідомив працівників поліції. Матеріальна шкода йому відшкодована обвинуваченим у повному обсязі. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_3 захворів на тяжку хворобу, у зв`язку з чим судом було призначено судово-медичну експертизу загального стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта від 08 квітня 2022 року за № 12 встановлено, що у ОСОБА_3 наявна патологія у вигляді недиференційованої полінейропатїї нижніх кінцівок з вираженим парапарезом з неможливістю до самообслуговування, що входить до «Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», який затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», а саме розділу XII. Хвороби кістково-м`язової системи та сполучної тканини: «Усі хвороби кістково-м`язової системи та сполучної тканини з невпинно прогресуючим генералізованим процесом за наявності хронічної хвороби нирок IV, V стадій чи недостатності кровообігу III стадії, або стійким вогнищевим ураженням центральної нервової системи (геміплегії, параплегії, геміпарези, парапарези), або генералізованим ураженням поперечної мускулатури з дисфагією, дизартрією.

Враховуючи вищевикладене, прокурором заявлено клопотання про визнання винним обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст. 186 КК України та звільнення його від відбуття покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України, у зв`язку з тяжкою хворобою обвинуваченого що позбавляє останнього можливості реального відбуття призначеного покарання.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в ході судового розгляду не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28вересня 1973року звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Згідно ч.1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.84 КК України , якщо особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Суд приходить до висновку, що враховуючи загальний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме наявність хвороби, яка перешкоджатиме його відбуванню покарання у виді позбавлення волі, а також може призвести до серйозного погіршення його здоров`я чи інших незворотніх наслідків, останній підлягає притягненню до кримінальної відповідальності з подальшим звільненням від відбуття призначеного покарання.

Процесульні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні Цивільний позов не заявлено, у зв`язку з добровільним відшкодуванням потерпілому завданої злочином шкоди.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст..ст.44, 84 КК України, 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

Не відбуте покарання ОСОБА_3 , призначене відповідно до вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 25.01.2016 року, що змінено Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 16.03.2016 року у вигляді 1 року 3 місяців 1 дня обмеження волі, перевести відповідно до підпункту б п.1 ч.1 ст.72 КК України, в покарання у виді позбавлення волі строком на 7 місяців 15 днів.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 25.01.2016 року та остаточно рахувати призначене покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_3 , у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення в кількості 2 календарні дні, а саме з 27.07.2017 по 28.07.2017, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні покарання у виді позбавлення волі.
На підставі ч.2 ст. 84 КК України засудженого ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання у вигляді 4(чотирьох) років 6(шести) місяців позбавлення волі- звільнити у зв`язку з перебігом важкої хвороби.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду і протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1