Справа № 591/2018/22
Провадження № 1-кс/591/1099/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2022 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000026 від 11.05.2022р.,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, узгодженим з прокурором, про арешт майна, яке мотивував тим, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000026 від 11.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, 02.06.2022 р. проведено обшук автомобіля марки «Opel» модель «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено речі відповідно до поданого клопотання. З метою збереження речових доказів слідчий просив накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий клопотання підтримав в письмовій заяві.

Володілець майна про час розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву про слухання клопотання в його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши подані докази вважає, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000026 від 11.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

02.06.2022 р. проведено обшук автомобіля марки «Opel» модель «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено речі відповідно поданого клопотання.

Як вбачається з положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу, а згідно ч.2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Дослідивши зміст клопотання та надані докази, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що речі вилучені в ході обшуку автомобіля марки «Opel» модель «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 можуть бути використано як доказ у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Із долучених до клопотання доказів вбачається, що будь-яких даних, які б могли бути корисні в розслідуваному кримінальному провадженню у вилучених в автомобілі речах не знайдено. Крім того слідчий суддя враховує, що зазначене в клопотанні майно нележить іншій особі, а саме ОСОБА_4 , а не підозрюваному. Слідчий суддя враховує також розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Тому, слідчий суддя вважає, що слідчим не дотримано всіх передбачених КПК України вимог, необхідних для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, а тому воно не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1