Справа №474/565/22
Провадження №1-кс/474/194/22
УХВАЛА
Іменем України
19.10.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 30.09.2022 р. слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000153 від 20.08.2022р. за ч.1 ст. 366 КК України, поданої в порядку ст. 303 КПК України,
в с т а н о в и в:
06.10.2022 року до суду надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 на постанову від 30.09.2022 р. слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000153 від 20.08.2022р. за ч.1 ст. 366 КК України (за фактом надання відповіді начальником відділу освіти ОСОБА_6 на вимогу слідчого про перевірку нещасного випадку який стався у січні 2018 р. з ученицею 5 класу Покровської ЗОШ ОСОБА_7 з внесенням нею до нього завідомо неправдивих відомостей).
В обгрунтуванні скарги останній посилається на те, що 30.09.2022 р слідчою ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Вважає цю постанову незаконною і протиправною, оскільки вона є невмотивованою, прийнята нею на підставі надуманих висновків, та крім того в цій же постанові не наведені підстави визначені ч.3 ст. 55 КПК України які виключають визнання особи потерпілою, мотиви прийняття такого рішення. Нею ж не взято до уваги його заяву про злочин від 25.02.2022р. в якій він навів доводи та докази вчинення начальником відділу освіти ОСОБА_8 протиправних дій, якими йому заподіяно моральної шкоди, жодного твердження з наведених в якій слідча не спростувала. Не надала оцінки тому чому на її думку йому не було спричинено моральної шкоди. Вона ж не провела жодної слідчі дії та не встановила наявність (відсутність) в діях ОСОБА_8 складу злочину. Вважає, що він уже є потерпілим, оскільки права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а невизнання його потерпілим позбавляє його прав збирати, подавати та заявляти про докази.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скаргу та просив її задовольнити.
Слідча ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги за безпідставності, та вказувала, що підстави для визнання скаржника потерпілим відсутні.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.

Так, матеріали кримінального провадження містять: витяг з ЄРДР про внесення до нього 20.08.2022 року відомостей на підставі ухвали (справа №474/429/22) слідчого судді Врадіївського районного суду ОСОБА_10 про задоволення скарги ОСОБА_3 та зобов`язання уповноваженої особи ВП №2 внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 в ід 04.08.2022р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України начальником відділу освіти Врадіївської селищної ради та про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України; заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України (надання начальником відділу освіти 21.05.2021 р. за вих..№243 слідчому на її вимогу щодо проведення перевірки по факту нещасного випадку що стався з ученицею 5 класу ОСОБА_11 в січні 2018р. відповіді яка є офіційним документом внісши туди завідомо неправдиві відомості щодо надання нею завіреного належним чином копії акту перевірки законності та належності розслідування цього нещасного випадку); протокол допиту свідка ОСОБА_8 , та її ж заяву про добровільну видачу документів; вимогу слідчого щодо проведення перевірки та надання належним чином завіреної копії акту перевірки законності та належності розслідування нещасного випадку який стався з ученицею 5 класу Покровської ЗОШ в січні 2018 р. ОСОБА_11 ; витяг з протоколу №055-09-21 засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці; акт про нещасний випадок №1 що стався з ученицею ОСОБА_12 від 23.01.2018р.; довідку Врадіївської ЦРЛ від 22.01.2018р.; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; заяву ОСОБА_3 від 16.09.2022р. про залучення як потерпілого на підставі ст. ст. 55 ч.ч.1,2 та 56 КПК України;

В матеріалах провадження наявна постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 30.09.2022р., в якій слідча послалася на обставини внесення відомостей до ЄРДР, заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим, вимоги ст. 55 КПК України, та зазначила, що у ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено що надання відповіді начальником відділу освіти на вимогу слідчого про перевірку нещасного випадку з ученицею ОСОБА_11 жодним чином не стосується прав та законних інтересів ОСОБА_3 , оскільки останній не є членом сім`ї дитини, її законним представником чи близьким родичем, а сама заява про визнання потерпілим не містить будь-яких фактичних даних які б вказували на те, що йому кримінальним правопорушенням заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди, та крім того за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 є заявником, об`єктивні дані щодо заподіяння йому як фізичній особі шкоди розслідуваним кримінальним правопорушення також відсутні.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.
Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Потерпілим визнається та особа, якій безпосередньо заподіюється шкода злочинними діями іншої особи, і саме наявність безпосередності цього причинного звязку має значення при вирішенні питання щодо надання особі статусу потерпілого у конкретному кримінальному провадженні. Одне лише звернення з заявою про вчинення вказаного кримінального правопорушення не є безумовною підставою для визнання особи потерпілою та відповідно наділення процесуальними правами потерпілого у кримінальному провадженні.

З обставин подій, вбачається, що відсутні будь які дані щодо безпосереднього заподіяння скаржнику матеріальної або моральної шкоди. За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для визнання заявника потерпілим відсутні, а тому постанова слідчого є законною і обґрунтованою.
Керуючись ст. ст.55,303-307,372,376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 30.09.2022 р. слідчого СВ ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000153 від 20.08.2022р. за ч.1 ст. 366 КК України, поданої в порядку ст. 303 КПК України, - відмовити.
Ухвала в повному обсязі проголошена 22.10.2022р.
Ухвала оскарженню не підлягає
Слідчий суддя ОСОБА_1