Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8790/22
Провадження №1-кп/523/1436/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

09.08.2022 Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000101 від 12.06.2022 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексїївка Кодимського району Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше судимого: 24 червня 2022р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді арешту на строк 1міс.,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених органами дізнання (досудового розслідування) наступних обставин.

11.06.2022р., в період часу з 12год. 53хв. по 12год. 54хв., Бандура разом із ОСОБА_4 перебували за місцем свого проживання - по АДРЕСА_2 , де на балконі загального користування, між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт. Далі, Бандура реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з метою вчинення погрози вбивством, бажаючи викликати у ОСОБА_4 побоювання за своє життя, взяв зі своєї квартири заздалегідь підготовлений кухонний сніж та направив його в сторону останнього, висловлюючи при цьому в усній формі на адресу ОСОБА_4 погрозу вбивством, супроводжуючи це різкими рухами корпусу в його сторону, на що ОСОБА_4 в свою чергу оцінивши вказану погрозу як реальну, почав прикриватись пластмасовим стільцем, після чого, Бандура самостійно припинив свої дії. В результаті умисних дій Бандури, з урахуванням обстановки, що склалася, форми і характеру висловлених погроз, наполегливістю зазначених дій, а також, наявності в руках Бандури кухонного ножа, у ОСОБА_4 були реальні підстави побоюватися здійснення погроз вбивством.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000101, вважає доведеним, що Бандура вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.

За вимогами частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання (досудового розслідування) обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до заяви від 25.07.2022р., потерпілий ОСОБА_4 не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, без його участі. Потерпілій стороні також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Згідно заяви від 25.07.2022р., обвинувачений Бандура в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, а також згідний із встановленим дізнанням (досудовим розслідуванням) обставинами та розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Бандурі роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання (досудового розслідування) обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені дізнанням (досудовим розслідуванням) обставини. Бандура згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості Бандури, його згоду із встановленими в результаті дізнання (досудового розслідування) обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтвердив захисник - адвокат ОСОБА_5 .

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина Бандури у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.129 КК України - погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, доведена в повному обсязі.

При призначенні покарання Бандурі, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, Бандура є особою раніше судимою, скоїв нове аналогічне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, не працюючий, пенсіонер за віком, маючий постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно негативно, зловживає алкогольними напоями та порушує громадський порядок.

Обставинами, які пом`якшують покарання Бандурі, передбачені ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання Бандурі, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу Бандури, який є особою раніше судимою, скоїв нове аналогічне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, не працюючий, пенсіонер за віком, маючий постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується виключно негативно, зловживає алкогольними напоями та порушує громадський порядок, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді арешту.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді арешту, передбаченого санкцією ст.129 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді арешту за вчинене кримінальне правопорушення, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020 року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 373-374, 382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 місяців.

Запобіжний захід після набрання вироку законної сили обрати відносно Бандури у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання останньому обчислювати з моменту взяття його під варту. Виконання вироку в цій частині покласти на СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Речові докази: диски із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження; кухонний ніж - вважати повернутим за належністю Бандурі.

Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1