Провадження №1-кп/761/1712/2022
В И Р О К

іменем України

13 жовтня 2022 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_4,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5,

прокурора ОСОБА_6,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні матеріли кримінального провадження відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, з вищою освітою, неодруженого, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, по кримінальному провадженню внесенному до ЄРДР за № 0001712 від 02.05.2021 року,-

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні встановлено, що 02 травня 2021 року приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись на території автостанції «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 32, з метою вчинення таємного, повторного викрадення чужого майна, через відкриті двері пройшов у салон рейсового мікроавтобусу за напрямом «Київ-Хмельницький» марки «Mercedes-Benz Sprinter», що знаходився на платформі № 6. Далі, знаходячись у салоні мікроавтобусу ОСОБА_1 , звернув свою увагу на жіночу сумку чорного кольору, що знаходилась на третьому сидінні одиночного ряду. З метою таємного, повторного викрадення чужого майна, що знаходилось у сумці, ОСОБА_1 підійшов до сидіння та розстібнувши застібку-блискавку сумки оглянувши її вміст почав таємно викрадати з неї речі. У цей час до салону увійшла потерпіла та зажадала припинити злочинні дії. ОСОБА_1 усвідомлюючи, що вчинювані ним дії мають відкритий характер та ігноруючи це, маючи умисел на відкрите, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів відкрито, повторно заволодів грошовими коштами в сумі 2930 грн., паспортом громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 в якому знаходилось 250 грн. та фрагменти паперу з особистими записами, а також один ключ, що належать ОСОБА_2 . Далі, ОСОБА_1 завершуючи свої кримінально-протиправні дії, тримаючи в руках вищевказане майно, відштовхнув зі шляху ОСОБА_2 та вибіг з мікроавтобусу у бік супермаркету «ЕкоМаркет», що за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 107, ховаючи викрадене майно по кишеням свого одягу, але втекти не зміг оскільки був затриманий пересічними громадянами та потерпілою ОСОБА_2 , яка його переслідувала.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, при цьому він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_1 , допитаний у судовому засіданні, зазначив, що він зайшов в маршрутку та сів на останнє сидіння, на той момент там нікого не було. Обвинувачений повідомив, що перед ним лежала жіноча сумочка, він її відкрив дістав гроші, документи та положив у карман. Також обвинувачений зазначив, що коли він вийшов з маршрутки після нього зайшла жінка.

Обвинувачений повідомив, що відійшов від маршрутки в сторону супермаркету і тільки тоді його схватила за руку жінка і викликали поліцію, обвинувачений не чинив опір. Обвинувачений зазначив, що визнає вчинене правопорушення, однак не погоджується з кваліфікацією за ст. 186 КК України, вважає, що мало місце крадіжка.

Також обвинувачений повідомив, що сумка знаходилась перед ним на сидінні, а він сидів позаду на останньому сидінні. Обвинувачений зазначив, що в маршрутці нікого не було і він нікого не бачив. Обвинувачений наголосив, що коли він забирав гроші його ніхто не бачив та нікого не було.

Потерпіла ОСОБА_2 , допитана у судовому засіданні, зазначила, що вона їхала на Пасху, це було на станції де відправляються іногородні маршрутки. Потерпіла повідомила, що в маршрутці обвинувачений забрав гроші, ключі, документи, сумка була в маршрутці. Також потерпіла зазначила, що вона вийшла з маршрутки, а обвинувачений зайшов в неї і забрав речі. Потерпіла зазначила, що люди сказали, що даний чоловік взяв речі, потерпіла його наздогнала та зловила біля магазину «Екомаркет» за руку, витягнула у обвинуваченого всі свої речі та почала кричати. В результаті чого прибіг дільничний та викликали поліцію. Потерпіла повідомила, що це вона вилучила у обвинуваченого свої речі.

Потерпіла зазначила, що вона не бачила як обвинувачений забирав із сумки речі, сумка потерпілої знаходилась на сидінні, а вона перебувала біля маршрутки. Коли потерпіла зайшла в маршрутку побачила, що сумка відкрита, обвинувачений витягнув звідти речі. Як обвинувачений витягував із сумки вона не бачила, але знайшла у нього свій паспорт, гроші.

Потерпіла повідомила, що грошові кошти були по тисячі, п`ятсот, п`ятдесят, сто, різні купюри були, сума була близько 9000 грн. всі кошти були повернуті поліцією. Потерпіла зазначила, що коли повертали кошти вона писала розписку про їх повернення.

Свідок ОСОБА_3 , допитана у судовому засіданні, зазначила, що вона пам`ятає як стояла на платформі, тому що їхала до міста Хмельницька і як раз мав від`їжджати автобус. Свідок побачила як почала бігти жінка кричати, піднімати галас і перед нею біг чоловік. Жінка кричала, інші чоловіки, які були там теж почали його доганяти, бігли до магазину «Екомаркет», там обвинуваченого зловили. Чоловіка затримали і тоді свідок теж підійшла до них, вона стояла біля потерпілої, так як в неї почалася істерика. Свідок повідомила, що потерпіла кричала, що чоловік в неї вкрав кошти, а він казав що нічого не крав. Свідок змогла зняти відео.

Свідок повідомила, що коли обвинувачений почав діставати речі з карману, то потерпіла виявила там свої речі. Свідок не пам`ятає, які саме речі виявили, але потерпіла запевнила що то її, потім вони чекали приїзду поліції.

Свідок повідомила, що впізнає особу обвинуваченого. Свідок зазначила, що відстань між обвинуваченим і потерпілою була достатньою для того щоб він почув крики. Подія відбулася на автобусній зупинці за адресою вул. Симона Петлюри, 32, біля магазину «Екомаркет».

Свідок повідомила, що точно пам`ятає, що за обвинуваченим бігла жінка і кричала.

Також прокурором в судовому засіданні були надані та судом дослідженні документи, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.05.2021 року; заяву ОСОБА_2 від 02.05.2021 року; протокол огляду місця події від 02.05.2021 року з фото таблицею до нього; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2021 року з фото таблицею до неї; протокол огляду предметів від 05.05.2021 року; висновку експерта від 12.05.2021 року № СЕ-19/111-21/21089-ХЗ; постанову про визнання речових доказів та встановлення місця їх зберігання від 05.05.2021 року; повідомлення про підозру від 02.05.2021 року; постанову про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.05.2021 року.

Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідка, дослідивши надані прокурором документи, оцінивши їх у сукупності дійшов до висновків, що надані стороною обвинувачення документи є належними та допустимими доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій ОСОБА_1 , суд керується правилами статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, безпосередньо дослідивши докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за фактом закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчиненого повторно, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та не доведено прокурором в суді.

При цьому суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, безпосередньо дослідивши надані прокурором докази, та беручи до уваги показання обвинуваченого, потерпілої та свідка дійшов переконання, що у сукупності такі фактичні дані є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками закінченого замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна.

З досліджених судом протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.05.2021 року, заяви ОСОБА_2 від 02.05.2021 року, протоколом огляду місця події від 02.05.2021 року з фото таблицею до нього, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.05.2021 року з фото таблицею до неї, протоколом огляду предметів від 05.05.2021 року, показань потерпілої, обвинуваченого та свідка наданих в судовому засіданні вбачається що викрадення майна було вчинено таємно.

Жодних доказів того, що будь-яка особа бачила факт викрадення майна судом не встановлено.

Крім того прокурор в судовому засіданні відмовився від виклику та допиту інших свідків окрім свідка ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні.

Отже прокурором в судових засіданнях не наведено жодних фактичних даних про те, що дії ОСОБА_1 щодо викрадення майна були відкритими в розумінні статті 186 КК України.

Так в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 визнав свою винуватість у вчиненні злочину за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Також про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України свідчать показання потерпілої ОСОБА_2 , яка зазначила, що не бачила сам момент викрадення у неї майна, але бачила що належне їй майно було вилучене у ОСОБА_1 , та свідка ОСОБА_3 , яка в судовому засіданні зазначила, що вона не бачила як обвинувачений вкрав речі з автобусу, однак бачила, як у ОСОБА_1 було вилучене майно, яке зі слів потерпілої належало останній.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_1 , як особи причетної до скоєння злочину, підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого у ОСОБА_1 було вилучено належне ОСОБА_2 майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_1 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення та дані про особу обвинуваченого, що він раніше судимий, офіційно не працює. Тому, суд приходить до висновку, про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі та зі звільненням його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України і застосуванням щодо нього вимог ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для попередженням вчинення обвинуваченими нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню - повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 02.05.2021 року.

Продовжити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, у розмірі 1029 грн. 72 коп. стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по кримінальному провадженню, повернути власникам, та дозволити використовувати на власний розсуд.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_4