Справа №592/3695/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/296/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7

власника майна ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року клопотання старшого слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000822 від 24 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 154, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 189, ч. 3 ст. 301-1 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 16 червня 2022 року під час проведення обшуку автомобіля Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , який був припаркований по вул. Г. Сумщини в м. Суми, а саме:

- аркуш паперу з рукописним тестом « НОМЕР_2 »;

- флеш-накопичувач;

- два ключі з брелком до автомобіля Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Не погодившись з таким судовим рішенням, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, постановленим з порушення вимог кримінального процесуального законодавства, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно повернути слідчому.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення про накладення арешту на вилучене майно слідчий суддя обгрунтував тим, що надані слідчим матеріали, протокол обшуку, постанова про визнання, приєднання до кримінального провадження речових доказів, повідомлення про підозру, у своїй сукупності вказують на те що транспортний засіб, вилучений флеш-накопичувач та записка з номером належить ОСОБА_8 та перебували в його користуванні.

Однак, слідчий суддя не звернув уваги, що обшук був проведений із порушенням ч. 2 ст. 234 КПК України. Так, ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 червня 2022 року було надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_8 , проте, останньому транспортний засіб не належить та не перебуває в його володінні, що свідчить про вилучення майна не у порядку та не у спосіб передбачений нормами кримінального процесуального закону. На вказані обставини сторона захисту наголошувала під час розгляду клопотання у суді першої інстанції, які, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею залишено поза увагою та не надано належної правової оцінки.

Також апелянт зазначає, що майно було вилучено 16 червня 2022 року під час проведення обшуку, а до слідчого судді клопотання було направлено 21 червня 2022 року, тобто без додержання вимог встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, що є безумовною підставою для його повернення згідно ч. 3 ст. 172 КПК України.

Крім того, апелянт вказує, що висновок слідчого судді в оскаржуваній ухвалі про те, що для більш детального та більш ретельного дослідження транспортного засобу як місця злочину, флеш накопичувана необхідні спеціальні знання та більше часу для залучення відповідних спеціалістів, є безпідставним, оскільки огляд, навіть за участю спеціаліста, не потребує значних зусиль та часу, і необхідність його проведення не може бути підставою для накладення арешту.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, позицію прокурора щодо законності, обґрунтованості оскаржуваного судового рішення та відсутності підстав для його скасування, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано повному обсязі.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000822 від 24 травня 2022 року по факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 154, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 189, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

17 червня 2022 року у даному провадженні ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

В рамках даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, 16 червня 2022 року було проведено обшук автомобіля Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , в ході якого було виявлено та вилучено - аркуш паперу з рукописним тестом « НОМЕР_3 ОСОБА_11 НОМЕР_4 »; флеш-накопичувач; два ключі з брелком до автомобіля Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 ; автомобіль Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , про накладення арешту на які звернувся до слідчого судді слідчий.

Необхідність накладення арешту на вказане майно, як вказував слідчий, полягає у позбавленні ОСОБА_8 можливості сховати, знищити чи іншим чином їм розпорядитись. Вказане майно має суттєве значення для досудового розслідування, оскільки могло зберегти на собі важливу інформацію, що може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вищезазначене майно.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що такий захід необхідний для забезпечення збереження доказів. При цьому, слідчим суддею було враховано, що хоча накладення арешту на вилучене майно певною мірою завдасть шкоди інтересам і правам його власника майна, однак, на даному етапі він є виправданим заходом.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням слідчого судді та, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає, що на час розгляду клопотання слідчого, були законні підстави для накладення арешту на майно, за наявності достатніх доказів вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, могло бути використано як засіб вчинення кримінального правопорушення, зберегти сліди вчинення злочину та може бути використано, як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було проведено обшук, лише зареєстрований за ОСОБА_8 , проте, останньому не належить та не перебуває в його володінні, колегія суддів не може прийняти до уваги, за відсутності в матеріалах даного провадження доказів того, що вказаним автомобілем користувалась інша особа, а не ОСОБА_8 , і крім того матеріали даного кримінального провадження містять документи, які підтверджують ОСОБА_8 як власника транспортного засобу Forb 300L д.н.з. НОМЕР_1 ( а.с.14-19).

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що майно було вилучено 16 червня 2022 року під час проведення обшуку, а до слідчого судді клопотання було направлено 21 червня 2022 року, тобто без додержання вимог встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, то вони є безпідставними, оскільки до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся до слідчого судді 17 червня 2022 року, тобто, з дотриманням строків, передбачених зазначеною статтею.

При цьому, на спростування доводів апелянта про помилковість висновку слідчого судді про те, що для більш детального та більш ретельного дослідження транспортного засобу як місця злочину, флеш накопичувана необхідні спеціальні знання та більше часу для залучення відповідних спеціалістів, колегія суддів зауважує, що враховуючи стадію досудового розслідування та фактичні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , накладення арешту на майно є необхідним для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що узгоджується з положеннями закону, з яким пов`язане вирішення питання арешту майна, при цьому, не виключено, у разі потреби, і залучення спеціалістів, з метою отримання відомостей, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, що також вірно було враховано і слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

За таких обставин, під час апеляційного перегляду не встановлено обставин, за яких на вилучене майно недоцільно було б накладати арешт, всупереч доводів апелянта, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна без задоволення.

Керуючись ст. ст.404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 червня 2022 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000822 від 24 травня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 154, ч. 1 ст. 155, ч. 1 ст. 189, ч. 3 ст. 301-1 КК України - залишити без змін, а апеляційну захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4