Справа № 496/1790/22
Провадження № 1-кс/496/783/22
У Х В А Л А

26 травня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000148 від 25.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
При цьому вказує на те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан. Так, 24.05.2022 в період часу з 11 години 40 хвилин до 12 години 46 хвилин працівниками слідчого управління ГУНП в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук у будинку та всіх прилеглих будівлях і спорудах за адресою: АДРЕСА_2 за участю понятого ОСОБА_5 . Після обшуку, який закінчився о 12 годині 46 хвилин того ж дня, усі учасники та поняті обшуку вийшли до двору для складання протоколу. В цей час ОСОБА_5 побачив, як учасник обшуку ОСОБА_7 отримав від іншого учасника обшуку ОСОБА_8 грошові кошти, після чого відніс їх до однієї з кімнат будинку. В цей час, у ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення майнових злочинів, виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаних грошових коштів. В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, під приводом сходити до вбиральні, зайшов до будинку. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_5 зайшов до однієї з жилих кімнат, де діючи з прямим умислом, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав зі столу грошові кошти у сумі 25000 гривень, купюрами по 500 грн., які належать ОСОБА_9 та сховав їх у своїх штанях. Надалі, ОСОБА_5 вийшов на вулицю та з викраденими грошовими коштами з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 25000 гривень. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав. При цьому пояснив, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, тому ризики переховування від органів досудового розслідування і вчинення іншого кримінального правопорушення вважає доведеними.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому може бути призначено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, не має постійного місця проживання (зареєстрований у АДРЕСА_1 у притулку, але там жодного дня не проживав), не працює, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування. Крім того, він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, тому наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. З урахуванням особи підозрюваного, його віку та стану здоров`я, майнового стану, обставин злочину, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах розмірів, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який передбачений для осіб, підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні тяжкого злочину, а саме: у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 грн.

Керуючись ст. ст. 176-178,182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня взяття під варту, а саме з 26 травня 2022 року до 24 липня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 198480 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1