УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2022 Справа №607/4898/22

Провадження 1кс/607/1652/2022
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16644/21 від 17 вересня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16644/21 від 17 вересня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі КК України), на автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В обґрунтування клопотання заявниця вказала на те, що ухвалою слідчого судді від 17 вересня 2021 року клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року задоволено частково:

накладено арешт на вилучені 16 вересня 2021 року під час огляду місця події транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження цим майном;

передано ОСОБА_3 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з правом користування даним майном та без права його відчуження та розпорядження, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Зобов`язано ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні № 0001297 від 17.09.2021 судових експертиз чи інших слідчих та процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , негайно надати даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 для проведення вказаних слідчих чи процесуальних дій.

Завданням вищезазначеного арешту майна слугувало запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, однак з 17 вересня 2021 року органом досудового розслідування не проведено жодних необхідних судових експертиз, об`єктом яких є транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , що стало причиною звернення ОСОБА_3 до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася до слідчого судді із заявою в якій просила задоволити клопотання про скасування арешту майна в повному обсязі.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду заяву, у якій просив розглянути клопотання за його відсутності; з огляду на те, що автомобіль та свідоцтво є речовими доказами у кримінальному провадженні, просив скасувати арешт лише в частині користування без можливості його відчуження.
На підставі ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) у зв`язку з неприбуттям в судове засідання учасників фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 вересня 2021 року (справа № 607/16644/21, провадження №1кс/607/5528/2021) у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, накладено арешт на вилучені 16 вересня 2021 року під час огляду місця події транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження цим майном. Передано ОСОБА_3 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , з правом користування даним майном та без права його відчуження та розпорядження, попередивши про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України. Зобов`язано ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні № 0001297 від 17.09.2021 судових експертиз чи інших слідчих та процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , негайно надати даний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 для проведення вказаних слідчих чи процесуальних дій.

Як вбачається із змісту вказаної ухвали арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.
Також згідно мотивувальної частини ували, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 , яка звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 КПК України.
З огляду на приписи п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчим суддею враховано можливість виконати завдання щодо повного та всебічного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, для виконання якого був накладений арешт, без застосованого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Водночас, стороною обвинувачення не подано беззаперечних доказів, що завдання кримінального провадження не може бути виконане без накладення арешту на належні ОСОБА_3 автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують подальший ступінь втручання у права і свободи заявника, зокрема у право володіння та розпорядження своїм майном.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

На думку слідчого судді таке втручання у право власності заявника було необхідне, до поки в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба. Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність відомостей про те, що у вищевказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_5 , даних, які б вказували на необхідність проведення експертиз з транспортним зсобом марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 чи зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , скасування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), жодним чином не зашкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Відтак, клопотання власника майна слід задовольнити, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16644/21 від 17 вересня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16644/21 від 17 вересня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/16644/21 від 17 вересня 2021 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001297 від 17 вересня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, на автомобіль марки «Renault» моделі «Kangoo», жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області ОСОБА_1