Провадження № 1-кп/760/1102/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2020 за № 0002857, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10.10.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим, а саме 10.10.2019 р. Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та відносно якого 26.07.2019 Київською місцевою прокуратурою № 7 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001720 за ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Подільського районного суду м. Києва, 25.09.2019 р. Київською місцевою прокуратурою № 2 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005799 за ч.2 ст. 289 КК України скеровано до Дарницького районного суду м. Києва, 30.08.2019 Київською місцевою прокуратурою № 10 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004977 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, 30.08.2019 Київською місцевою прокуратурою № 6 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003296 за ч. 2 ст.289 КК України скеровано до Печерського районного суду м. Києва, 04.05.2020 Київською місцевою прокуратурою № 10 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Шевченківського районного суду м. Києва, 24.03.2020 Київською місцевою прокуратурою № 2 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0008567 за ч. 2 ст. 185 КК України скеровано до Дарницького районного суду м. Києва, на шлях виправлення та перевиховання не став і повторно вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, 27.04.2020 року приблизно о 03:50 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , завчасно вирішивши вчинити умисний злочин проти власності.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 , завчасно підготувавши необхідні засоби для здійснення злочинного наміру, а саме плоскогубці зеленого кольору для того, щоб перерізати замок велосипеду, на який він був прикріплений до металевої стійки біля будинку, прибув на місце вчинення злочину на своєму автомобілі зеленого кольору марки «SEAT» з д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Генерала Шаповала, 20.

Припаркувавши вказаний автомобіль біля паркану, яким по периметру огороджена територія будинку, ОСОБА_4 проліз у щілину паркану та пішов у напрямку центрального входу до будинку. Підійшовши до велосипедів, які знаходилися ліворуч від центрального входу, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за допомогою завчасно підготовлених плоскогубців перерізав замок велосипеда «Cannondale», що знаходився ліворуч відносно інших велосипедів біля будинку.

Після того, як ОСОБА_4 перерізав замок, яким був прикріплений велосипед, в цей момент був помічений свідком ОСОБА_6 , який виходив з під`їзду, та окликнув ОСОБА_7 , «Стій, це не твій велосипед». Однак, останній не відреагував, вказану вимогу жителя будинку проігнорував, усвідомлюючи, що його злочинні дії спрямовані на вчинення крадіжки, були викриті, тому продовжуючи злочинні дії з метою утримання викраденого майна та не бажаючи бути затриманим і притягненим до кримінальної відповідальності, розуміючи, що він діє відкрито, ОСОБА_4 умисно скочив на викрадений велосипед та почав втікати у напрямку виходу з території будинку, в той час, як свідок ОСОБА_6 переслідував останнього.

ОСОБА_7 , доїхавши до паркану, яким огороджений будинок, перекинув викрадений велосипед через паркан та почав перелазити через паркан. У цей момент житель вказаного будинку свідок ОСОБА_6 , знову почав кричати «Стій, це не твій велосипед», ОСОБА_4 повернувся обличчям до свідка ОСОБА_6 , але вказану вимогу жителя будинку проігнорував, перелізши через паркан.

Свідок ОСОБА_6 швидко вийшов через вхідні двері паркану, які відкриваються за допомогою магнітного ключа та продовжив наздоганяти ОСОБА_4 , який в цей час швидко сів на викрадений велосипед та поїхав до свого автомобіля, який був припаркованний поруч, кинув велосипед до багажника, не зачиняючи його, після чого сів до автомобіля та поїхав у напрямку виїзду на вулицю Генерала Шаповала, після чого зник у невідомому напрямку, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 12663 гривні 00 копійок.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Вказані висновки суду підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами:
-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2020 р., відповідно до змісту якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив про те, що 27.04.2020 р. невідома особа за адресою АДРЕСА_2 викрала його велосипед сірого кольору;
-Протоколом огляду місця події від 27.04.2020 р. та фото таблицею до нього, зі змісту якого слідує, що слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 провів огляд місцевості за адресою АДРЕСА_2 , де знаходились велосипеди у кількості 3 штук, які прикріплені до металевої стійки велосипедними замками. Біля велосипеда, що стоїть ліворуч, були виявлені на землі плоскогубці зеленого кольору, які були вилучені та поміщені до спец. пакету № 7055138;
-Видатковою накладною № 000002502 від 13.07.2018 р. про вартість велосипеду Cannondale Foray 3 Feminine рама М ASH 2018 (SKD-21-80) 12 663 грн.;
-Протоколом огляду предмету від 26.05.2020 р., зі змісту якого слідує, що слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 провели огляд спеціального пакету № 7055138, в якому було виявлено плоскогубці чорно-зеленого кольору;
-Постановою про визнання предметів речовими доказами від 26.05.2020 р., відповідно до якої плоскогубці з ручками чорно-зеленого кольору визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні;
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2020 р., відповідно до змісту якого слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , пред`явив свідкові ОСОБА_6 для впізнання фотознімки громадян, серед яких свідок ОСОБА_6 впізнав особу на фотознімку № 3 як особу, яка 27.04.2020 р. приблизно о 04 год. 00 хв. За адресою м. Київ, вул. Г. Шаповала, 20 знаходилась біля велосипеда, після чого викрала даний велосипед та втікала з ним через огорожу, помістивши до багажника автомобіля. Відповідно до довідки слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 на фото № 3 зображений ОСОБА_4
-Протоколом перегляду відеозапису від 27.05.2020 р., з якого вбачається, що слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у присутності понятих в приміщенні службового кабінету № 204 за участю підозрюваного ОСОБА_4 провів огляд відеозапису, який знаходився на DVD-диску. Зазначається, що звук на відео відсутній. Тривалість відео становить 10 хв. 52 сек. На початку відеозапису видно прибудинкову територію за адресою м. Київ, вул. Г. Шаповала, 20, на вказаній ділянці припарковано автомобілі у кількості 9. Територія будинку огороджена парканом по периметру. За парканом, в районі під`їзду до будинку видно припаркованний автомобіль, який передньою частиною розміщений у напрямку виїзду на вул. Г. Шаповала. На 2 хв. 53 сек. видно особу, яка схожа на ОСОБА_4 , яка сидячи на велосипеді, швидко рухається від центрального входу до будинку у напрямку автомобіля, який припаркованний за парканом. Потім зіскакує з велосипеда, підбігає до паркану, перекидає велосипед через паркан, а потім перестрибує сам. На 2 хв. 57 сек. на відео з`являється ще одна особа, яка прискореним кроком йде слідом за першою особою. Потім, особа, яка їхала на велосипеді, відкриває багажник автомобіля, в який поміщає велосипед, сідає за кермо, та не зачиняючи багажника, виїздить на вул. Г. Шаповала, а друга особа відповідно рухається за ним слідом;
-Дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з камер відео спостереження за адресою м. Київ, вул. Г. Шаповала, 20 від 27.04.2020 р., з якого вбачається, що звук на відео відсутній, візуально видно, як 27.04.2020 р. особа, схожа на ОСОБА_4 , сидячи на велосипеді, швидко рухається від центрального входу до будинку у напрямку автомобіля, який припаркованний за парканом. Потім зіскакує з велосипеда, підбігає до паркану, перекидає велосипед через паркан, а потім перестрибує сам. На відео з`являється ще одна особа, яка прискореним кроком йде слідом за цією особою. Потім, особа, яка їхала на велосипеді, відкриває багажник автомобіля, в який поміщає велосипед, сідає за кермо, та не зачиняючи багажника, виїздить на вул. Г. Шаповала, а друга особа відповідно рухається за ним слідом;
-Постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 27.05.2020 р., відповідно до якої лазерний диск із записом камер відео нагляду визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні;
-Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2018 р. по справі № 753/5243/16-к, на підставі якого було засуджено ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в три роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2019 р. по справі № 755/14153/19, на підставі якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України із частковим зарахуванням до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2018 р., та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі;
-Показаннями потерпілого ОСОБА_8 , наданими в судовому засіданні 25.10.2021 р., який суду показав, що 27.04.2020 р. за адресою його мешкання по АДРЕСА_2 , в нього було викрадено належний йому велосипед, який спеціальним замком було приєднано до залізної труби на місці для паркування велосипедів на території будинку. Безпосередньо свідком події він не був, не бачив, як це відбувалось. Зазначив, що у подальшому обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував заподіяну йому шкоду, придбавши йому новий велосипед, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, просить призначити обвинуваченому найм`якший вид покарання;
-Показаннями свідка ОСОБА_6 , наданими у судовому засіданні 30.06.2022 р., який суду показав, що він проживає у житловому будинку АДРЕСА_2 , територія будинку огороджена парканом. Зазначив, що 27.04.2020 р. близько 04 год. 00 хв. він вийшов з ліфту будинку та побачив, що невідомий йому раніше чоловік з кучерявим волоссям копирсається біля велосипедів, які були припарковані на подвір`ї будинку. Як тільки цей чоловік його помітив, то сів на велосипед та поїхав у напрямку паркану, після чого перекинув велосипед через паркан, погрузив його до багажника автомобіля, який був вже припаркованний поруч із будинком, та поїхав з місця події. Свідок зазначив, що він неодноразово окликав даного чоловіка, говорячи йому «Стій, ти куди», «Стій, це не твій велосипед», однак цей чоловік, обертаючись у його бік на оклики, продовжував тікати від нього, сидячи на велосипеді, який даному чоловікові не належав. Крім того, свідок повідомив, що, як цей чоловік його помітив, то кинув біля велосипедів плоскогубці, що були при ньому, якими він відкріпляв велосипед від замка, та почав бігти. Свідок зазначив, що він встиг сфотографувати номерні знаки автомобіля, у який невідомий раніше йому чоловік поклав викрадений ним велосипед. У судовому засіданні свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 , як на чоловіка, якого він бачив 27.04.2020 р., та який, не зважаючи на голосні оклики свідка, викрав велосипед з території будинку по АДРЕСА_2 , який у подальшому перекинув через паркан та поклав до багажнику автомобіля, на якому поїхав з місця події.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 змінював свої покази, від часткового визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, до повного визнання вини та щирого каяття. Так, обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 27.04.2020 р. приблизно о 04 год. 00 хв. він прогулювався повз вул. Г. Шаповала у м. Києві, де на території будинку, через паркан побачив велосипед, який він вирішив взяти покататись. Підійшовши до паркану, він проліз крізь щелину у паркані, побачив, що велосипед пристебнутий ціпком, тому він відкріпив велосипед від ланцюга за допомогою плоскогубців, які попередньо взяв із автомобіля, на якому приїхав та який залишив біля паркану. Після того, як він перерізав ланцюг, яким велосипед було пристебнуто до паркувальної труби, він взяв велосипед та пішов із ним до паркану, після чого перекинув велосипед через паркан, та поклав до багажника свого автомобіля, після чого поїхав, припаркував своє авто, покатався на велосипеді, через 4 дні цей велосипед викрали у обвинуваченого, тому він не зміг повернути велосипед потерпілому. Обвинувачений зазначив, що відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, придбавши для нього новий велосипед. Пояснив, що у той момент, коли він відкріплював велосипед від ланцюга, він не чув, аби його хтось окликував чи просив його зупинитись, нікого біля велосипедів він не бачив.
У подальшому під час свого додаткового допиту обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що, коли він відкріпив велосипед від ланцюга плоскогубцями, зробив кілька кроків з велосипедом та почув крики «Стій», однак він не відреагував на крики чоловіка, який просив його зупинитись, сів на велосипед, під`їхав на ньому до паркану, перекинув через паркан, сам перестрибнув через паркан, та поклав велосипед до багажника свого автомобіля, та поїхав з місця події. Щиро розкаюється у вчиненому, вину свою визнав повністю, пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Таким чином, аналізуючи подані до суду докази, перелік яких зазначено вище, у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд керується положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», відповідно до якого дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ч. 5 ст.12 КК України, належить до тяжких злочинів; неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності: на підставі вироку Дарницького районного суду міста Києва від 17.04.2018 р. за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України із призначенням покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на підставі вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 10.10.2019 р. за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає: добровільне відшкодування завданого збитку.

Суд не може визнати обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 щире каяття останнього, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. за № 12 слідує, що щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Однак, як було встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового провадження неодноразово змінював свої покази, які поперемінно зводились то до часткового визнання ним своєї вини, то до повного визнання своєї вини. Тому, судом було визначено повний порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні. При цьому, під час своїх допитів обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово наполягав на тому, що він не чув, як його кликав свідок ОСОБА_6 та вказував, що був переконаний, що його дії були не помічені сторонніми особами. У той час, як після дослідження усіх доказів у кримінальному провадженні, коли суд перейшов до додаткового допиту обвинуваченого за клопотанням його захисника, останній визнав свою вину та заявив про те, що шкодує про вчинене. Тобто, на переконання суду, щире каяття має місце тоді, коли існує стійка незмінна позиція обвинуваченого щодо ставлення останнього до вчиненого ним кримінального правопорушення, якої обвинувачений дотримується і на досудовому розслідуванні, та під час судового розгляду, та яка свідчить про його щирість, жаль та бажання виправити ситуацію. Проте, обвинувачений ОСОБА_4 тільки під час свого останнього допиту, після дослідження усіх доказів, визнав свою вину та заявив про щире каяття, що створює у суду переконання того, що зазначені дії обвинуваченого було вчинені під «тягарем» доказів сторони обвинувачення, які були подані до суду, і не вказують на щирість позиції обвинуваченого під час судового розгляду.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Згідно із ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який, не зважаючи на його неодноразове засудження за вчинення корисливих злочинів та відбування ним покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення не став, і продовжив вчинення протиправних діянь, що у своїй сукупності свідчить про доцільність та необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Визначаючи остаточне покарання для відбуття обвинуваченим, суд керується положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, та призначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 08.06.2021 р. за ч. 2 ст. 289 КК України, яким враховано вирок Подільського районного суд міста Києва від 01.12.2020 р., та визначає остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна.

Витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадження вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні судом обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, оскільки обвинувачений рахується за Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України /справа № 753/18834/19/.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 50, 70, 100, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком, та вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 06.06.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень - у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з 08.07.2022 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 25.06.2020 року по 08.07.2022 рік включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

-Плоскогубці з ручками чорно-зеленого кольору, - знищити після набрання вироком законної сили;

-Лазерний DVD-R диск із записом камер відео нагляду за адресою м. Київ, вул. Г. Шаповала, 20 від 27.04.2020 р., - зберігати в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2020 за № 0002857, протягом усього часу його зберігання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирається, оскільки обвинувачений рахується за Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1