Справа № 344/6386/22
Провадження № 11-кп/4808/461/22
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на вирок Івано-Франківського міського суду від 09 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
в с т а н о в и в:

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у селі Грабич, Коломийського району, Івано-Франківської області, громадянин України, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не судимий, працює на посаді охоронника першого розряду взводу охорони об`єктів та публічної безпеки роти Управління поліції охорони в Івано-Франківській області, ,-

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирішено долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, 09.04.2022 року близько 11 години ОСОБА_7 , перебуваючи в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілій ОСОБА_8 господарським інструментом сапою, не менше 3 ударів в ліву сідничну ділянку та ліве стегно.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синця з садном на його фоні в межах лівої сідничної ділянки та лівого стегна, синці в ділянках лівого передпліччя.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
З вироком суду не погодився представник потерпілої та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі не оспорюючи фактичні обставини, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості, вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Крім того, зауважує, що судом не враховано обтяжуючу обставину вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки потерпілій на момент подій правопорушення виповнилося 64 роки. Просить вирок суду з цих підстав скасувати та винести новий вирок, у якому врахувати обтяжуючу обставину та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 200 годин громадських робіт.

В судовому засіданні апеляційного суду представник потерпілої та сама потерпіла підтримали апеляційну скаргу.

Обвинувачений покаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілою та заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Прокурор вважав вирок суду законним та обґрунтованим. Заперечував проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника потерпілої слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Вирок суду в частині фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України, учасниками судового провадження не оспорюється.
При призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретні обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий. Також враховано відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин покарання.
З урахуванням даних обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді максимального штрафу передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України, оскільки воно є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Що стосується апеляційних доводів представника потерпілої, вони не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.
Так, довід про неврахування судом першої інстанції обставини, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Відповідно до ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.
За п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого обвинувачення, з яким в подальшому місцевий суд погодився, не зазначив обставин, за яких обвинувачений усвідомлював, що вчиняє кримінальне правопорушення відносно особи похилого віку.
Спростував це в судовому засіданні апеляційного суду і сам обвинувачений, який вважав потерпілу значно молодшою через її активний образ життя.
Цих обставин також не було зазначено в обвинувальному акті як таких, що обтяжують покарання відповідно до п.6 ч.2 ст.291 КПК.
За таких обставин суд першої інстанції був позбавлений можливості визнати наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
На підставі викладеного, оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок вирок Івано-Франківського міського суду від 09 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4