ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2022 Справа №607/5362/22 Провадження №1-кп/607/1132/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі кримінальне провадження №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 30.06.2005 за ч.1 ст.115, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.317 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до 12 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.02.2022 близько 21 год. 25 хв. ОСОБА_4 зайшов у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив власницю магазину ОСОБА_6 , яку почав ображати нецензурною лайкою та провокувати на конфлікт. Побачивши, що ОСОБА_6 не реагує на його дії та не підтримує конфлікт, ОСОБА_4 вийшов із приміщення магазину на вулицю, де біля входу зустрів місцевих мешканців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із якими розпочав словесний конфлікт. У цей момент у ОСОБА_4 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю. Так, 09.02.2022 близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у громадському місці - на вулиці поблизу приміщення магазину «Крамниця» за адресою: с.Курівці, вул.Долішня, буд.36, Тернопільської територіальної громади, Тернопільського району, Тернопільської області, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, з мотивів явної неповаги до суспільства та особи, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують відповідний порядок підприємницької діяльності у сфері роздрібної торгівлі, усвідомлюючи, що перебуває у громадському місці, умисно грубо порушуючи встановлені суспільством правила та норми поведінки у громадському місці, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, грубо порушив громадський порядок, а саме безпричинно почав висловлюватись нецензурними словами до ОСОБА_7 , після чого продовжив конфлікт із власницею магазину «Крамниця» - ОСОБА_6 . Побачивши, що присутні не реагують на його дії та не підтримують конфлікт, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 та будучи впевненим у своїй безкарності, з мотивів явної неповаги до суспільства, спробував нанести удар скляною пляшкою у ділянку голови останнього. Крім цього, в ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_4 продовжував нецензурні висловлювання на адресу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , погрожуючи останній заподіянням тілесних ушкоджень та пошкодженням будівлі магазину, у зв`язку з чим ОСОБА_6 була змушена, з метою запобігання потенційної небезпеки пошкодження або знищення майна достроково зачинити магазин. Відтак, ОСОБА_4 зірвав нормальну діяльність магазину роздрібної торгівлі «Крамниця», що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , в період часу з 21 год. 35 хв. по 22 год. 00 хв. 09.02.2022, внаслідок грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

18.05.2022 між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання та просив затвердити вказану угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене в ній сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому обумовлену в ній міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду зазначила про відсутність заперечень з приводу затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У відповідності до ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, тобто в хуліганстві, а саме грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Так, згідно умов угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно з угодою, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій. Обвинувачений в повному обсязі, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Вказаною угодою сторони кримінального провадження узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді 2 (двох) років обмеження волі із застосуванням положень ст.75 КК України.

При цьому сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також передбачені ст.66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, що виразилось у визнанні вини та усвідомленні негативності скоєного діяння та активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому ОСОБА_4 .

Покарання, узгоджене сторонами угоди відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.

Таким чином, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винними, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2ст. 473 КПК України.

Підстави для відмови в затвердженні цієї угоди, передбачені ч. 7ст. 474 КПК України, відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що згідно з положеннями ст.12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, приймаючи до уваги наявність двох пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі. Також суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України .

На думку суду, таке покарання буде гуманним, справедливим, відповідатиме принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль з боку уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час судового розгляду кримінального проступку, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експертів відсутні, обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18.05.2022 між прокурором Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2022.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.296 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1