КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 07 липня 2022 року апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року,

за участі: прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого дізнавача відділу дізнання Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :62:022:0023, на нежитлову будівлю (літера А), загальною площею 1562.3 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,м 52-Б, яка на праві власності належить ОК «Ідея» (); незавершене будівництво об`єкту, який перебуває в процесі поділу 2 та 3 черги в (літ.Б), процес готовності складає 33% по вул. Братиславській, 52-Б в м. Києві, який на праві приватної власності належить ТОВ «ОГМ Будсервіс» ().
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна.
Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне.
Зокрема, вважає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що прокурором не доведено необхідність та підстави накладення арешту на майно. Зауважує, що до матеріалів клопотання дізнавачем долучено копії матеріалів досудового розслідування з числа доказів, якими обґрунтовуються вимоги клопотання про накладення арешту на майно, які в сукупності своїй підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та підстави для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.
Також, зауважує, що слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали зазначено інший номер кримінального провадження у рамках якого подано клопотання про арешт майна та іншу особу, яка з цим клопотанням звернулася до суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, підрозділом дізнання Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань14 жовтня 2021 року під № 0002405, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13 жовтня 2021 року по вул. Братиславській, 62-Б в м. Києві виявлено факт незаконного будівництва на земельній ділянці, цільове призначення якої визначено для промисловості, комерційного використання і громадського призначення для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази, яка належить громаді міста.
Крім того, виявлено, що невстановлена досудовим розслідуванням особа використала завідомо підроблений документ, у зв`язку з чим по АДРЕСА_1 збудувала нежитлову будівлю (літера А), загальною площею 1562.3 кв.м., яка на праві приватної власності належить обслуговуючому кооперативу «Ідея» та крім того, зареєструвала права власності на незавершене будівництво, об`єкт в процесі поділу 2 та 3 черги в (літера Б), процес готовності 33%, який належить ТОВ«ОГМ Будсервіс».

24 січня 2022 року старший дізнавач відділу дізнання Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :62:022:0023, на нежитлову будівлю (літера А), загальною площею 1562.3 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,м 52-Б, яка на праві власності належить ОК «Ідея»; незавершене будівництво об`єкту, який перебуває в процесі поділу 2 та 3 черги в (літ.Б), процес готовності складає 33% по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ТОВ «ОГМ Будсервіс», з метою забезпечення збереження речових доказів.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року у задоволенні клопотання дізнавача відмовлено.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що дізнавачем у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не наведені обґрунтовані правові підстави у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вказаного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, можливість використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним, обґрунтованим і вмотивованим, з огляду на наступне.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, у порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, а саме забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування не доведено, що майно на яке дізнавач просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

На переконання колегії суддів у клопотанні дізнавача та у постанові про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє належне обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України вказане раніше майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, що свідчить про формальність згаданої постанови.
Також, не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а тому доводи викладені в апеляційній скарзі про незаконність ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Посилання прокурора на те, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення невірно вказано номер кримінального провадження та особу, яка звернулася із клопотанням про арешт майна, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді та можуть бути виправленні у порядку ст. 379 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, - без задоволення.

При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України має право звертатися лише прокурор та те, що у відповідності зі ст. 171 КПК України копії документів та інших матеріалів, якими обґрунтовується клопотання про арешт майна, повинні бути належним чином завіренні.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого дізнавача відділу дізнання Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме: земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий номер :62:022:0023, на нежитлову будівлю (літера А), загальною площею 1562.3 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Братиславська,м 52-Б, яка на праві власності належить ОК «Ідея» (); незавершене будівництво об`єкту, який перебуває в процесі поділу 2 та 3 черги в (літ.Б), процес готовності складає 33% по вул. Братиславській, 52-Б в м. Києві, який на праві приватної власності належить ТОВ «ОГМ Будсервіс» (), залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 754/1022/22 Справа №11-сс/824/1525/2022 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_7 Доповідач: ОСОБА_1