Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
04.07.22 1-кп/394/65/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2022 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальниболота Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений перед початком керування автомобілем «ЗАЗ 110307» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , який проживає АДРЕСА_2 , не перевірив належним чином і не забезпечив технічно-справний стан і комплектність ходової частини транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим допустив порушення вимог п.п. 31.1, 31.4 та 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху України (п. 31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації; п. 31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.5 (г) на одну вість транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, шиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів), розпочав експлуатацію вищезазначеного технічно-несправного автомобіля, на якому, згідно судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу) ходова частина знаходилась в несправному стані у вигляді встановлення шин різних моделей з різними малюнками протектора на задню вісь, яка виникла до ДТП.
Не зважаючи на викладене, обвинувачений 11.05.2022 року близько 09.00 год. в порушення п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (п.2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії), не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої категорії, керував легковим автомобілем «ЗАЗ 110307» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та здійснював перевезення пасажирів, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 по вулиці Садова в смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області.
Під час руху обвинувачений, близько 09.30 год., маючи намір на вулиці Садова в смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області, виконати маневр розвороту ліворуч, щодо напрямку його руху, здійснив виїзд за межи проїзної частини на праве узбіччя, де не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б» і «д», 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України (п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 ... Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот) проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху.
Так обвинувачений, перед виконанням маневру розвороту ліворуч, під час якого зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку та в попутному, не впевнився в безпеці маневру, розпочав виконувати розворот ліворуч, при цьому, не надав перевагу у русі автомобілю «ВАЗ 2106» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по зазначеній вулиці у попутному напрямку прямо та мав перевагу в русі при проїзді. Внаслідок вищезазначених односторонніх дій обвинуваченого, на відстані 14,3 м. до залізобетонної опори лінії електромережі № 182 та 5 м. до паркану домоволодіння № 69, відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.
Тобто невідповідні та протиправні дії обвинуваченого та порушення ним вимог п.п. 2.3 (б) і (д), 10.1 та 10.4 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом зіткнення транспортних засобів.
У результаті ДТП водій автомобіля «ВАЗ 2106» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 - потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому наколінника лівого колінного суглобу, яке згідно п. 2.2.2 «Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року, має ознаки середнього ступеня тяжкості, так як викликає тривалий розлад здоров`я на термін більше 3-х тижнів, яке утворилося внаслідок ДТП.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
До початку підготовчого судового засідання потерпілий подав заяву про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. ст. 44, 46 КК України у зв`язку з тим, що він з ним примирився та йому відшкодовано в повному обсязі заподіяні збитки.
Прокурор в судовому засіданні наголошувала на тому, що наявні всі правові підстави закриття провадження у справі у зв`язку примирення обвинуваченого з потерпілим.
Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Захисник погодився з позицією обвинуваченого.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.
Ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частинами 1 та 2 ст. 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
П. 2 частини 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З аналізу зазначених норм матеріального та процесуально права слідує, що у ст. 46 КК України законодавець закріпив альтернативний спосіб врегулювання кримінально-правового конфлікту, в основі якого є примирення сторін кримінального провадження, обвинуваченого та потерпілого, і як наслідок звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності без призначення покарання. Волевиявлення потерпілого повинно відповідати його внутрішній волі та переконанню, та фактично виступає амністією по відношенню до обвинуваченого, оскільки припиняється кримінальне переслідування.
До початку підготовчого судового засідання потерпілий надав суду заяву, в якій зокрема зазначив, що він примирився з обвинуваченням та останній відшкодував йому в повному обсязі заподіяні збитки, сумнівів у прийнятті такого рішення потерпілим суд не знаходить.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується, як нетяжкий злочин.
Враховуючи наведене, суд з неухильним дотриманням верховенства права, засад кримінального провадження приходить до наступного обґрунтованого, вмотивованого та виваженого рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, виходячи із того, що обвинувачений вчинив злочин вперше, вчинене ним діяння належить до необережних нетяжких злочинів, він примирився з потерпілим, відшкодував заподіяні ним збитки, його посткримінальна поведінка є позитивною та він не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності і, враховуючи сукупність зазначених елементів, приходить до обґрунтованого та виваженого висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. ст. 44, 46 КК України.
Щодо речових доказів суд звертає увагу на наступне.
В розумінні ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Згідно частин 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
17.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області накладено арешт на автомобіль ЗАЗ 110307 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21063 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 .
З урахуванням зазначених норм процесуального права суд приходить до висновку, враховуючи те, що провадження у справі закривається, скасувати арешт накладений на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді, а майно повернути за належністю власникам.
З обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 7551, 28 коп.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по провадженню не заявлено.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 44, 46, 286 КК України, ст. ст. 2, 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. ст. 44, 46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Закрити кримінальне провадження внесене до реєстру досудових розслідувань за №0000188 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України.
Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеному до реєстру досудових розслідувань за №0000188 накладений на підставі ухвали слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2022 року.
Речові докази по провадженню: автомобіль ЗАЗ 110307 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 ; автомобіль ВАЗ 21063 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 повернути ОСОБА_11 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 7551 /сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна/ грн. 28 коп.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького Апеляційного суду протягом 7 /семи/ діб з дня проголошення.
Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, потерпілому не пізніше наступного дня після проголошення надіслати поштою.

Суддя: