ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 396/1496/21

№пр. 1-кп/384/23/2022

22 липня 2022 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 07 вересня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Оникієве Маловисківського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючої, одруженої, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженої 25 березня 2021 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст. 186 КК України до двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік. Відповідно до ухвали Братського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року звільненої від призначеного покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 , в с т а н о в и в:
06 вересня 2021 року близько 18 години ОСОБА_6 прибув до домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає за адресою АДРЕСА_3 з метою забрати свою дружину ОСОБА_3 до їхнього спільного місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Зайшовши до будинку, ОСОБА_6 , помітив свою дружину ОСОБА_3 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим у них виник конфлікт у вигляді словесної суперечки, який в подальшому переріс в бійку, в яку за проханням ОСОБА_3 втрутились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , щоб вигнати ОСОБА_6 з будинку ОСОБА_10 .
В ході бійки ОСОБА_6 , маючи явну превагу в силі, за допомогою фізичної сили рук відштовхнув від себе ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та витягнув на територію подвір`я ОСОБА_3 , де намагався відтягти її до автомобіля, який був припаркований неподалік, водночас спричиняючи хаотичні удари ногами по тілу останній, але не спричинив обвинуваченій тілесних ушкоджень. Зрозумівши, що його дії не дають жодного результату припинив свої дії та повернувся спиною до ОСОБА_3 , яка на той час лежала на трав`яному покритті подвір`я, та почав рух в напрямку хвіртки на вихід з території подвір`я вказаного домоволодіння.
В цей час ОСОБА_3 , користуючись тим, що ОСОБА_6 перебуває спиною до неї та не спостерігає за її діями, усвідомлюючи що він не вчиняє відносно неї жодних активних дій, не маючи реальної загрози своєму життю та здоров`ю, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , забігла до будинку, де в кімнаті взяла до правої руки кухонний ніж та з метою нанесення тілесних ушкоджень вибігла з будинку та наздогнала ОСОБА_6 , який перебував біля хвіртки та не бачив її. Користуючись тим, що її дії залишаються непоміченими, ОСОБА_3 , перебуваючи в положенні стоячи, тримаючи ніж в правій руці, нанесла один удар ОСОБА_6 по задньо-бічній поверхні грудної клітки останньому чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани по задньо-бічній правій поверхні грудної клітки (по задній аксілярній лінії з права у 9 міжребер`ї), рани правої легені, правобічного пневмогемотораксу, які відносять до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.
Після отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 відразу покинув територію вказаного домоволодіння та звернувся за медичною допомогою до приймального відділення комунального некомерційного підприємства «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, де йому було надано невідкладну допомогу.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, щиро розкаялася та зазначила, що 06 вересня 2021 року в с. Ганнівка Братського району Миколаївської області вона та потерпілий ОСОБА_6 посварилися, після чого вона поїхала до домоволодіння своєї знайомої Соворовської Валентини в м. Новоукраїнка, де вони розпивали спиртні напої. Через деякий час близько 18 години вечора до них приїхав ОСОБА_6 з метою забрати її додому. Між ними виникла сварка, оскільки потерпілий хотів забрати гроші, які він їй дав, а вона відмовилася їх віддавати. Зав`язалася бійка, потерпілий витягнув її на подвір`я. Через деякий час потерпілий пішов із двору, а вона повернулася до домоволодіння, схопила ніж, наздогнала ОСОБА_6 та нанесла йому один удар у спину. Вину визнає повністю та щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося. Проживає з потерпілим, в даний час є вагітною та чекають на народження їх спільної дитини. Просила суворо її не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, її вина в повному обсязі доведена та підтверджується сукупністю належних, допустимих і узгоджених між собою доказів, досліджених безпосередньо в судовому засіданні та перевірених судом під час судового розгляду справи.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується доказами, які зібрані по справі і ретельно досліджені судом під час судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 06 вересня 2021 року він поїхав до домоволодіння ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , щоб забрати дружину ОСОБА_3 та гроші в неї, оскільки з телефонної розмови зрозумів, що вона перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Приїхавши, він зайшов до домоволодіння, де перебувала ОСОБА_3 та разом з компанією вони вживали спиртні напої. Він хотів забрати в неї 800 гривень, які дав їй на лікування матері, внаслідок чого між ними виникла суперечка та бійка. Вони перемістилися на вулицю, де під час штовхання обвинувачена впала та опиралася і не хотіла залишати територію домоволодіння. Зрозумівши, що йому не вдасться забрати ОСОБА_3 додому, він пішов у напрямку автомобіля, на якому приїхав. Не доходячи до хвіртки, він відчув удар ножем у спину. Коли повернувся, побачив обвинувачену із ножем та ОСОБА_11 поруч з нею. Жодних претензій до обвинуваченої він не має, вони примирилися, проживають разом та чекають народження їх спільної дитини. Просив суворо ОСОБА_3 не карати та не позбавляти її волі.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 вересня 2021 року з фотоілюстративною таблицею до нього, в присутності понятих, на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено сокиру та кухонний ніж (Т.1 а.п.12-18).

Згідно з постановою про визнання предметів речовими доказами від 07 вересня 2021 року, вилучені в ході огляду місця події на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , сокира та кухонний ніж визнано речовими доказами та поміщено до камери зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (Т.1 а.п. 19).

Відповідно до протоколу огляду предмета від 07 вересня 2020 року з фототаблицями до нього, було оглянуто ніж та сокиру (Т.1 а.п.20-22).

Згідно з постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23 жовтня 2021 року, вилучена у «Комунального некомерційного підприємства Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради на підставі ухвали слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області медична картка стаціонарного хворого №46289 на ім`я ОСОБА_6 , визнана речовим доказом та поміщена до камери зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (Т.1 а.п. 52).

Відповідно до висновку судово-медичного експерта Новоукраїнського відділення судово - медичної експертизи від 23 жовтня 2021 року за №114, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани по задньо-бічній правій поверхні грудної клітки (по задній аксілярній лінії справа у 9 міжребер`ї), рани правої легені, правобічного пневмогемотораксу. Тілесні ушкодження утворилися внаслідок однієї або більше травматичної дії предметом, що володіє колюче-ріжучими властивостями. Могли утворитися у термін, вказаний в постанові як дата отримання тілесних ушкоджень. Відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, можливість виникнення їх при падінні з положення стоячи на площину виключається. Тілесні ушкодження, які могли б виникнути при боротьбі чи самообороні, на тілі ОСОБА_6 відсутні. Характер і локалізація тілесних ушкоджень виключають можливість утворення їх власноруч. Судово-медичних даних для визначення сили, з якою наносились удари (удар), немає (Т.1 а.п. 50-51).

Згідно з висновком судово-медичного експерта Вознесенського міжрайонного відділення Миколаївського обласного бюро СМЕ ОСОБА_12 від 15 вересня 2021 року за №346, рана в ділянці грудної клітки з права по задньо-пахвинній лінії проникаюча в праву плевральну порожнину. Рана виникла від дії предмета, який має колюче-ріжучі, колючі властивості. Рана виникла до госпіталізації в лікарню, куди поступив ОСОБА_6 07 вересня 2021 року о 19 год. 35 хв.. Вказані тілесні ушкодження відносяться до тяжких по ознаці небезпеки для життя. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару вістрям та лезом клинком ножа (Т.1 а.п. 85 - 86).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27 жовтня 2021 року з фототаблицею, потерпілий ОСОБА_6 детально розповів та показав за яких обставин ОСОБА_3 вчиняла відносно нього злочин (а.п.117 - 123 Т. 1).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд доходить до переконливого висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодженнядоведена повністю, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченої.

Відповідно до ст. 12 КК України, вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 1 ст.121 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне визнання вини.

У відповідності до ст. 67 КК України, обтяжуючою обставиною для ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

Згідно з довідкою-характеристикою за № 1369, виданою Новомар`ївською сільською радою Братського району Миколаївської області 01.10.2021, ОСОБА_3 характеризується посередньо (Т.1 а.п.140).

Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства "Новоукраїнська міська лікарня" Кіровоградської області за № 464 від 27.10.2021, обвинувачена ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталася (Т.1 а.п.144).

Згідно з довідкою комунального некомерційного підприємства "Новоукраїнська міська лікарня" Кіровоградської області за № 991 від 27.10.2021, обвинувачена ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (Т.1 а.п.146).

Відповідно до інформації КНП «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради від 24 червня 2022 року №816, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на обліку в жіночій косультації КНП «Новоукраїнська міська лікарня» з 09 червня 2022 з діагнозом: вагітність 23 тижні.

За даними ОСК ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності.
Згідно з вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік (Т.1 а.п.136 137).

Відповідно до ухвали Братського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року, подання Вознесенського районного сектору №2 Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області задоволено та звільнено ОСОБА_3 від призначеного покарання вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25.03.2021, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про її особу, вік та стан здоров`я, яка вчинила умисний злочин, що відноситься до тяжких злочинів, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, офіційно не займається суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є вагітною, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання вини та обставини, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , складену Вознесенським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченої до скоєного, враховуючи позицію потерпілого, який зазначив, що з обвинуваченою вони примирилися та проживають разом, чекають на народження їх спільної дитини, претензій до обвинуваченої немає ніяких, просив суворо не карати та не позбавляти її волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим, з копії ухвали Братського районного суду Миколаївської області від 15 червня 2022 року у справі №471/253/22 (провадження №1-в/471/10/22), отриманої на запит суду, вбачається, що ОСОБА_3 звільнено від покарання, призначеного за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2021 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Вказана ухвала набрала законної сили 23 червня 2022 року.

Отже, з наведеного вбачається, що на момент розгляду даного кримінального провадження в суді є така, що набрала законної сили ухвала суду про звільнення засудженої ОСОБА_3 від покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази: медичну картку стаціонарного хворого №46289 на ім`я ОСОБА_6 , що знаходиться у камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області повернути «Комунальному некомерційному підприємству Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради; сокиру та кухонний ніж, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1