Справа№ 693/688/22
1-кс/693/145/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06.09.2022 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні №0000234 від 04.09.2022р. ст. слідчим СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Яренга Усть-Вимського району Республіки Комі АРСР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Жашківського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Ст. слідчий СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування вказав, що 04 вересня 2022 року о 18 год. 30 хв. до відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поруч з магазином «Квіточка», що по вул. Соборна, 44 у м. Жашків Уманського району Черкаської області, в ході спілкування відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 100 гривень, при чому наніс останньому один удар кулаком руки в обличчя. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, злочин вчинено під час воєнного стану.
За результатами розгляду зазначених матеріалів слідчим відділенням відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в порядку ст. 214 КПК України розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000234 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
04 вересня 2022 року за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в порядку передбаченому ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 .
05 вересня2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 18 год. 30 хв. в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, а також Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, перебуваючи неподалік магазину «Квіточка», що розташований по вул. Соборна, 44 у м. Жашків Уманського району Черкаської області, з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під час спілкування, відкрито вихопив із руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти у сумі 100 гривень однією купюрою, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.
Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яренга Усть-Вимського району Республіки Комі АРСР, громадянину України, із неповною середньою освітою, не працюючий, не одружений, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Причетність ОСОБА_5 до вчинення даного кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1. Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 04.09.2022р.;

2. Показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 04.09.2022р.;

3. Показаннями свідка ОСОБА_8 від 04.09.2022р.;

4. Показаннями свідка ОСОБА_9 від 04.09.2022р.;

5. Показаннями свідка ОСОБА_10 від 05.09.2022р.;

6. Іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.186 КК України, що є злочином, який відноситься до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст.42 та іншими положеннями КПК України.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він не одружений, не має офіційного місця роботи та усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання на строк від семи до десяти років позбавлення волі, тому може залишити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Усвідомлення даних обставин підозрюваним обґрунтовано посилює ризик виникнення в нього бажання уникнення кримінальної відповідальності, що, як наслідок, додатково вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) може незаконно впливати на свідків, понятих у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадження відомі їхні анкетні дані, при тому, що він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та пов`язані з цим наслідки для себе, так як і усвідомлює можливість та реальну здатність різними шляхами впливати на бажання та ставлення вказаних свідків до прийняття ними рішень щодо повноти, доцільності (виходячи з конкретної життєвої ситуації, в якій опинився свідок під впливом можливої поведінки підозрюваного) для них давання показань під час досудового розслідування та судового розгляду, тому наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти досудовому розслідуванню та суду у встановленні всіх обставин, що мають значення у даному провадженні. Таким чином він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, а також невиконанням процесуальних обов`язків;

4) може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт за ч.1 ст.122 КК України, крім цього він не має офіційного місця роботи та доходу, що може спонукати його до вчинення іншого злочину проти власності для незаконного збагачення та задоволення своїх життєвих фінансових потреб.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого в умовах воєнного стану.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки останній не має офіційного місця навчання чи роботи, місця реєстрації, або ж таких обставин, які б перешкоджали чи унеможливлювали залишення ним теперішнього місця проживання, тому він може залишити місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, що обґрунтовано підсилює ризик переховування від слідства та суду.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не вдасться за можливе.
Окрім цього, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У судовому засіданні прокурор Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_11 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши думку прокурора, пояснення адвоката та підозрюваного, вивчивши матеріали кримінального провадження та матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання стосовно ОСОБА_12 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_13 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також приймає до уваги те, що підозрюваний не одружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків, а також те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідківу цьому ж кримінальному провадженні, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин.
Що стосується строку застосування ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, виходячи з доданих до клопотання матеріалів, дійшов висновку, що кримінальне провадження не є складним і не потребує здійснення значного обсягу слідчих (розшукових) дій для його завершення та спрямування на розгляд до суду, а тому вважає за можливе застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_12 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою строком 25 днів.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років, ризики передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст. слідчого СВ відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 25 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 19 год. 30 хв. 04 вересня 2022 року до 19 год. 30 хв. 28 вересня 2022 року включно.

Заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, визначити в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52000 (п?ятдесят дві тисячі) гривень 00 копійок.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із м. Жашків Уманського району Черкаської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 12 вересня 2022 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_15