Провадження № 1-КП/932/425/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

судом присяжних:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

при секретарі судового засідання ОСОБА_3

за участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001712, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п.Безверхове Хасанського району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 КК України та ч.3 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0001712 відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень за п.6, ч.2 ст.115 КК України та за ч.3 ст.289 КК України.

Відповідно до отриманої інформації командира військової частини №3054 обвинувачені, які тримаються під вартою, не можуть доставлятися до суду у зв`язку з оголошенням в Україні воєнного стану, а тому судом було постановлено про розгляд кримінального провадження в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити відносно ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ОСОБА_6 звинувачується у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушеннях, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, а тому, з метою уникнення покарання, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, також незаконно впливати на потерпілого та свідків, враховуючи суспільну небезпечність скоєних діянь.

Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт або інший більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора. Заявив, що може перебувати під домашній арештом, має певні навики, які можуть бути використані для захисту держави в цей час.

Захисникадвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що справа тривалий час перебуває на розгляді в суді, а особа тримається під вартою. А тому, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт чи інший більш м`який.

Вислухавши учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з тих підстав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати, з наступних підстав.

Так, станом на 08 серпня 2022 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 спливає 01 вересня 2022 року, судовий розгляд справи триває, а наступна дата судового засідання призначена поза межами дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що посягає на найвищі соціальні цінності як то недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі непоправні наслідки - смерть потерпілої ОСОБА_8 .
За дане кримінальне правопорушення передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, в тому числі і довічне, а тому, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню.
Також, ОСОБА_6 , окрім вказаного злочину, обвинувачується також у вчиненні умисного кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортного засобу, поєднаного з насильством, що свідчить про відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів від вчинення інших злочинів, і також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що хоча тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

При цьому, при продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує також характер кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, оскільки внаслідок інкримінованих дій обвинуваченому, ОСОБА_8 було позбавлено життя, що є найвищою цінністю в суспільстві.
А відтак, судом враховано і практику Європейського суду з прав людини стосовно того, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, суд вважає, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_6 , характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, який за належним врахуванням принципу презумпції невинуватості, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи.

Також, суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Твердження сторони захисту про тривалий час перебування справи на розгляді й перебування обвинуваченого під вартою, суд не приймає як підставу для зміни запобіжного заходу, так як тривалий розгляд справи пов`язаний з її складністю, процесуальною поведінкою учасників судового провадження, викликом свідка захисту ОСОБА_9 , на допиті якого з 08.07.2019 року наполягає саме сторона захисту.
Окрім цього, тривалість розгляду справи також пов`язана із систематичною неявкою захисників, в тому числі захисника ОСОБА_10 , на підставі заяв котрого в розгляді справи неодноразово оголошувалися перерви.
При цьому, суд вважає, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід із врахуванням його тривалості відповідає характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а також тяжкості можливого покарання та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, є обґрунтованим, а тому доводи захисту в цій частині не приймаються.

Твердження обвинуваченого про бажання захищати державу, враховуючи те, що останній має професійні навики, суд не може вважати підставами для зміни запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, зокрема в умисному вбивстві з корисливих мотивів та у незаконному заволодіння транспортного засобу, поєднаного з насильством.
При цьому, відповідно діючого КПК України застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі і більш м`якого чим тримання під вартою, обмежує особу у вільному пересуванні, що унеможливить виконання його бажання захищати державу.

На підставі викладеного, суд вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, використовуючи своє право, передбачене ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 193-194, 331, 370-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задовольнити.

Продовжити застосування ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 жовтня 2022 року, включно.

Розмір застави не визначати.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт чи інший більш м`який відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1