Справа № 183/1914/22
№ 1-і/183/102/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2022 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю - секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000045 від 14.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. В`язівка, Татішевського району, Саратовської області, громадянин України, із середньо освітою, не одружений, який офіційно не працевлаштований, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.04.2021 близько 01:15 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 . де в ході сварки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, взяв зі столу в кімнаті кухні в ліву руку за вказаною вище адресою кухонний ніж, яким умисно завдав ОСОБА_6 , яка знаходилась у положенні лежачи, два удари, а саме один удар по передній поверхні грудної клітини справа, та один удар в грудну клітину справа, тобто в місце знаходження життєво, - важливих органів, спричинивши наступні тілесні ушкодження: не проникаюча колото різана рана на передній поверхні грудної клітини справа, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, яке проникає в грудну порожнину без ушкодження внутрішніх органів, яке в своїй течії ускладнилось розвитком пневматораксу та підшкірної емфіземи, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, після чого зник з місця вчинення злочину, оскільки його дії припинив ОСОБА_7 , зробивши йому зауваження, в результаті чого ОСОБА_5 вимушений був залишити приміщення літньої кухні.

При цьому ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не довів свій злочинний умисел, спрямованій на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з наданням потерпілій ОСОБА_6 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги.

Таким чипом, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Крім того, встановлено, що 14.04.2021 близько 01:20 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжуючи свій злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті іншій людині, після вчинення замаху на вбивство на ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_1 , взяв у руки господарські вила, з якими знову зайшов до приміщення літньої кухні за вищевказаною адресою, де умисно завдав острієм вил потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився у положенні стоячи, одного удару в область живота спереду, тобто в місце знаходження життєво - важливих органів, спричинивши наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з права з ушкодженням тонкого кишківника, поперечно-ободочної кишки та правої долі печінки, ускладнене внутрічеревним крововиливом, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

При цьому ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не довів свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця з причин, які не залежали від його волі у зв`язку з наданням потерпілому ОСОБА_7 своєчасної кваліфікованої медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

12.07.2022 ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 (справа №183/1914/22) обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09.09.2022 включно і на теперішній час він перебуває в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , який неодноразово судимий, вчинив особливо тяжкі злочини, за які передбачено покарання до 15 років позбавлення волі і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України,

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності вони свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 з огляду на тяжкість можливого призначення покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину, вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 достовірно знаючи місце проживання потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі, може незаконно виливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, в тому числі шляхом здійснення погроз та умовлянь змінити свідчення - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії досудового розслідування, які відповідно до положень ст. 95 КПК України, сприймаються лише під час судового засідання.

Також, вбачається ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, в тому числі відносно потерпілих, з якими він фактично проживав раніше. Крім того, ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимим.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

З огляду на те, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_5 злочини є особливо тяжкими, які вчинені із застосуванням насильства, на підставі п.1 ч. 4 ст.183 КПК України застосування застави не вбачається можливим.

На цих підставах заявник клопотання просить продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти заявленого клопотання.

Захисник ОСОБА_4 також заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відділом поліції № 1 Ізюмського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000045 від 14.04.2021 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Підозра у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повідомлена ОСОБА_5 . Обвинувальний акт направлено до суду 02.07.2021 р. (про що свідчить витяг з ЄРДР від 02.07.2022 р.)

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор в судовому засіданні пояснив, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, санкціями яких, з урахуванням ч. 3 ст. 68 КК України, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі до 10 років.

Обґрунтовуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, прокурор посилався лише на тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним у інкримінованому злочині.

На підтвердження наявності вказаного ризику, окрім усних пояснень, прокурором не надано жодного доказу.

У зв`язку з цим суд вважає, що саме по собі тяжкість покарання не є беззаперечною підставою, яка доводить наявність вказаного ризику, а враховуючи явку обвинуваченого за викликом суду, суд дійшов висновку про відсутність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд звертає увагу на наступне.

Судом враховується реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Також прокурор наголошував на наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак на підтвердження існування цього ризику прокурором не надано жодного доказу.

Таким чином існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведено.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу суд оцінює в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винними у вчиненні інкримінованого злочину; вік та стан здоров`я обвинуваченого, який тяжких захворювань чи інвалідності не має.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків, не зашкодить проведенню судового розгляду та зможе запобігти ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 314-316, 331, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С ТА Н О В И В:
В задоволенні клопотання від 01.09.2022 р. прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці до 05 (включно) листопада 2022 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду та прокурора;

- повідомляти суд та прокурора про зміну місця свого проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 покласти на прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 08 вересня 2022 р. о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1