Справа №590/298/22
Провадження № 1-кп/590/104/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2022 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 21.05.2022, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корінецьке Талалаївського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)01.02.2012 Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
2)20.09.2012 Талалаївським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72, ч.1 ст.70, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;
3)17.01.2018 Ямпільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 850 грн.;
4)08.06.2018 Ямпільським районним судом Сумської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року позбавлення волі, 25.07.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;
5)17.09.2020 Середина-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на строк 1 рік позбавлення волі;
6)15.01.2021 Ямпільським районним судом Сумської області (з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 09.09.2022 року) за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 3 (трьох) місяців арешту;
7)23.02.2022 Ямпільським районним судом Сумської області за ст.126-1 КК України до 2 (двох) місяців арешту;
8)05.05.2022 Ямпільським районним судом Сумської області за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до 2 (двох) місяців арешту, 12.10.2022 звільнений по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:
20.05.2022 року, близько 20:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесного ушкодження, умисно вдарив ОСОБА_6 , яка сиділа на стільці, два рази кулаком своєї правої руки в область обличчя зліва, після чого ОСОБА_4 наніс два удари своєю правою ногою по лівій руці ОСОБА_6 та ще чотири удари ногою в лівий бік останній. Згідно висновку судово-медичної експертизи №32 від 27.05.2022 року, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: синця у лівій скроневій ділянці, на лівій бічній поверхні грудної клітини та попереку, на зовнішній та задній поверхні лівого плеча. Тілесне ушкодження у вигляді синця в лівій скроневій ділянці по ступеню тяжкості кваліфікується як легке тілесне ушкодження (згідно п.п.2.3.1а, 2.3.2, 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995г.). Тілесні ушкодження у вигляді синців значних розмірів на лівому боці та лівому плечі по ступеню тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як термін для загоєння/одужання/необхідний більше 6, але менше 21 доби (згідно п.п.2.3.1а, 2.3.2а, 2.3.3. «Правил…).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав у повному обсязі, надав показання, які підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та не викликають сумнівів у їх правдивості з огляду на деталізацію подій, описаних обвинуваченим.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні пояснив, що 20.05.2022 року близько 20:30 год. він, перебуваючи в кухні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно вдарив ОСОБА_6 , яка сиділа на стільці, два рази кулаком своєї правої руки в область обличчя зліва, після чого ОСОБА_4 наніс два удари своєю правою ногою по лівій руці ОСОБА_6 та ще чотири удари ногою в лівий бік останній. У вчиненому щиро розкаявся. Вказав, що на даний час попросив у потерпілої вибачення і вона йому пробачила. Пообіцяв такого більше не вчиняти.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначала, що претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному проступку, погоджується із кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор у судовому засіданні не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, тобто обставини справи ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового провадження, за згодою обвинуваченого, суд відповідно до ч.3 ст.26 та ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно зі ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу ОСОБА_4 , який визнав вину, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без ізоляції його від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді арешту на певний строк.

Відповідно допункту 25 Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України, судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Частиною 1 статті 71 КК України визначено, що у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 05.05.2022 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України на підставі ч.4 ст.70 КК України засуджений до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту, яке на даний час повністю відбув.
Отже, незважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, суд у даному випадку не застосовує положення ст. 71 КК України, тому що на час судового розгляду даного кримінального провадження він повністю відбув покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 05.05.2022 року та звільнився з місць позбавлення волі після повного відбуття покарання 12.10.2022 року.
Крім того, вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.01.2021 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 на підставі ч.1 ст.70 КК України засуджений до покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту. ВирокомСумського апеляційного суду від 09.09.2022 року вирок Ямпільського районного суду Сумської області від 15.01.2021 року, відносно ОСОБА_4 , в частині призначення покарання скасовано. Ухвалено новий вирок за яким ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання на підставі ч.4 ст.70 та ч.1 ст.71 КК України у виді трьох місяців арешту. В іншій частині вирок суду залишити без зміни. Призначене покарання на даний час не відбуте.

За даним вироком ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, при цьому, вказаний кримінальний проступок вчинено 20.05.2022 року, тобто після проголошення вироку Ямпільського районного суду Сумської області від 15.01.2021 року, але до набрання ним законної сили - 09.09.2022 року.

З урахуванням вище наведеного, обвинуваченому слід визначити остаточне покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання за цим вироком не відбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.01.2021 (з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 09.09.2022 року)

Правових підстав для призначення обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, чи застосування ст.75 КК України, враховуючи перелічені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, суд не знаходить.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ч.3 ст.349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ямпільського районного суду Сумської області від 15.01.2021 року (з урахуванням вироку Сумського апеляційного суду від 09.09.2022 року) і призначити остаточне до відбуття покарання у виді 3 (трьох) місяців 15 (п`ятнадцяти) діб арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо такускаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1