ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2022 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження , відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від 03.05.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого силу ст..89 КК України,

у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З середини квітня 2022 року ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку своєї тітки ОСОБА_4 , яка має малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також проживала у вказаному будинку та з якою ОСОБА_5 мав довірливі відносини.

Так, ОСОБА_5 , 02 травня 2022 року у вечірній час доби, перебував за місцем свого тимчасового проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де в мережі «Інтернет» переглядав матеріали порнографічного характеру та мастурбував. В цей момент до кімнати зайшла малолітня ОСОБА_8 та у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій з малолітньою ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій з малолітньою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 перебуваючи в одній з кімнат будинку за вищевказаною адресою, 02.05.2022 у вечірній час доби, розуміючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою особою, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії щодо останньої, а саме залучив її до перегляду матеріалів порнографічного характеру, після чого наказав малолітній ОСОБА_8 доторкнутися своєю рукою до його статевого органу, на що остання погодилася та вчинила дії, на які їй вказав ОСОБА_5 . Після чого останній наказав малолітній ОСОБА_8 нікому не розповідати про те, що між ними сталося, тим самим здійснюючи на неї моральний тиск та залякування.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Крім того, 03 травня 2022 року близько 10 години ранку, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, спрямованого на вчинення розпусних дій з малолітньою ОСОБА_8 , перебуваючи разом з останньою в господарському приміщенні, що розташоване на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, повторно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, завідомо знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою особою, усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_8 , вчинив розпусні дії щодо останньої, а саме за її присутності знову переглядав матеріали порнографічного характеру, після чого наказав малолітній ОСОБА_8 доторкнутися рукою до його статевого органу, на що остання погодилася та вчинила дії, на які їй вказав ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_5 продовжив акт онанізму самостійно, з подальшим сім`явипорскуванням, у присутності малолітньої ОСОБА_8 . Потім наказав малолітній ОСОБА_8 нікому не розповідати про те,що між ними сталося, тим самим здійснюючи на неї моральний тиск та її залякування.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини їх вчинення, які зазначені в обвинувальному акті.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Допит малолітньої потерпілої ОСОБА_8 в судовому засіданні не здійснювався через заперечення її законного представника матері ОСОБА_4 .

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи та за ч.2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України є тяжким злочином та проти статевої недоторканості особи.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення злочину повторно.

Суд не погоджується із прокурором щодо зазначення в обвинувальному акті обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої, оскільки у зазначеному випадку вона є кваліфікуючою.

Оцінюючи прохання прокурора, обвинуваченого та його захисника про необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання може мати місце у даному випадку з огляду на таке.

Згідно положень ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до вчинених злочинів та його поведінку після їх вчинення, а саме те, що він щиро розкаюється у вчиненому та неодноразово просив вибачення у сімї потерпілої, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває.

Таким чином, із врахуванням думки законного представника потерпілої, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Крім того, ч. 3 ст. 76 КК України надає суду право додатково покласти такі обов`язки, а саме дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Оскільки в даному випадку вчинено кримінальне правопорушення відносно малолітньої особи, з якою обвинувачений перебував у довірливих відносинах та добросусідських стосунках із сім`єю малолітньої потерпілої, у тому числі із її сестрою ОСОБА_9 , яка також є малолітньою особою, суд вважає за необхідне заборонити ОСОБА_5 спілкуватись з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та знаходитись за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

При покладанні таких зобов`язань на обвинуваченого суд враховує вимоги міжнародного законодавства,закріплені в Конвенції ООН про права дитини та Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства про високу суспільну небезпечність злочинів проти статевої недоторканості неповнолітніх,яка зумовлюється шкодою,що заподіюється статевій недоторканості та нормальному фізичному та психічному розвитку неповнолітнього. За таких обставин, такі додаткові обов`язки забезпечать справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав (свобода пересування, вільний вибір місця проживання) особи обвинуваченого.

Суд прийняв рішення не застосовувати до обвинуваченого, при призначенні покарання за ч. 2 ст. 156 КК України, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльність, оскільки злочин був вчинений ОСОБА_5 без використання будь-якої посади чи під час виконання будь-якої діяльності.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових молекулярно-генетичних експертиз Київським НДЕКЦ МВС України в загальному розмірі 5225,98 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави, оскільки вони виникли в межах даного кримінального провадження.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Окрім того, враховуючи факт вчинення кримінального злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, необхідно включити інформацію відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності малолітніх осіб.

З урахуванням дуки законного представника потерпілої, суд вирішив, до набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

-заборонити. спілкуватись з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та знаходитись за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових молекулярно-генетичних експертиз Київським НДЕКЦ МВС України в 5225 гривень (п`яв тисяч двісті двадцять п`ять) 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Речові докази по справі: зубну щітку та три серветки, які були вилучені під час огляду за адресою: АДРЕСА_2 знищити; мобільний телефон марки «xiaomi Redmi» моделі «М1908С3IG» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) повернути власнику.

Включити інформацію про ОСОБА_5 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1