печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2022 старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 31.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що наказом начальника Департаменту патрульної поліції НП України від 13.12.2021 № 1765 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду командира взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3, полку № 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві.

ОСОБА_6 , згідно займаної посади, постійно здійснюючи функцію представника влади та виконуючі організаційно-розпорядчі функції, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, використав надану йому владу та службове становище і пов`язані з цим можливості, за попередньою змовою групою осіб, вчинив вимагання та у подальшому одержання неправомірної вигоди за виготовлення «двійника» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та номерні знаки за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2022 року ОСОБА_6 , у порушення чинного законодавства діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів вступив у попередню змову з невстановленими на даний час службовими особами сервісного центру МВС України.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2022 року, ОСОБА_6 спільно з невстановленими на даний час службовими особами сервісного центру МВС України з метою одержання неправомірної вигоди розробили злочинну схему видачі «двійників» свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та номерних знаків.

У подальшому, на виконання спільного злочинного плану, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, у січні 2022 року під час зустрічі, у порушення чинного законодавства ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з службовими особами сервісного центру МВС України, зловживаючи службовим становищем висунув вимогу ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди у сумі 1800 доларів США за виготовлення двох «двійників» свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та номерних знаків та повідомив, що необхідно під час наступної зустрічі надати установчі данні на автомобіль та неправомірну вигоду у сумі 900 доларів для здійснення подальшого виготовлення «двійника» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та номерних знаків.

Так, 21.02.2022 на виконання вказівки ОСОБА_6 . ОСОБА_8 під зустрічі біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 передав неправомірну вигоду у сумі 900 доларів США та установчі данні на транспортний засіб.

Після цього, на виконання попередніх домовленостей, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з службовими особами сервісного центру МВС України, зловживаючи службовим становищем передав ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та два номерні знаки НОМЕР_2 та під час вказаної зустрічі повідомив, що за інший автомобіль ОСОБА_8 необхідно буде 30.06.2022 надати іншу частину неправомірної вигоди у сумі 900 доларів США та установчі данні на транспортний засіб для подальшого виготовлення «двійника» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та номерних знаків.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно з метою незаконного особистого збагачення, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з службовими особами сервісного центру МВС України, зловживаючи службовим становищем, одержав від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду в сумі 900 доларів США за оформлення транспортного засобу поза встановлений законом порядку та установці дані на транспортний засіб, після чого був відразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вимаганні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

30.06.2022 за адресою: м. Київ, проспект Правди, 8 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_6 будучи працівником правоохоронного органу, та маючи відповідні зв`язки може незаконно впливати на свідка, який викрив його у в вчиненні неправомірних дій, який полягатиме у змушенні їх змінити свої покази відносно нього. Також, ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, які на даний час працюють на різних посадах у УПП у м.Києві та яким відомо про злочинні дії ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може знищити сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже протиправна діяльність його пов`язана із його посадою та службою у правоохоронних органах. Також, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні декількох епізодів незаконної діяльності, що підтверджує ризик можливого продовження кримінального правопорушення у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перебуваючи на волі ОСОБА_6 може безпосередньо, або використовуючи зв`язки в правоохоронних органах, здійснювати вплив на експертів під час здійснення своєї професійної діяльності, а саме під час проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Лише застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків та забезпечить дієвість вказаного кримінального провадження. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, оскільки ОСОБА_6 не переховується від органу досудового розслідування, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, має на утриманні неповнолітню доньку.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 від 31.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

ОСОБА_6 , підозрюється у вимаганні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

30.06.2022 за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30.06.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: рапортом ОВ ТУ ДБР у м. Києві про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших свідків у кримінальному провадженні; протоколом затримання ОСОБА_6 від 30.06.2022, протоколом огляду, протоколами обшуків від 30.06.2022 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Під час судового розгляду судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 сг. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування до 30.08.2022.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадина України, уродженця м. Бровари, Київської області, працюючого командиром взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3, полку № 1 (з обслуговування правого берегу) УПП у м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 30.08.2022, в межах строку досудового розслідування, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;
- не відлучатися з начеленого пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;
- утриматись від спілкування з особами, визначеними слідчим;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Звільнити підозрюваного ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1