Справа № 699/294/22
Номер провадження 1-кс/699/42/22
УХВАЛА
щодо тримання під вартою

15.03.2022 м.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в межах кримінального провадження № 0000062 клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
УСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло вищевказане клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 13.03.2022 до Відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ОСОБА_7 про те, що 13.03.2022 о 22:30 год., під час виклику за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено предмет, схожий на пістолет та набої до нього.

Відомості по вказаному факту 14.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час виїзду на місце події у ОСОБА_5 на підставі добровільної заяви на видачу вилучено предмет, схожий на пістолет, та 17 набоїв до нього.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України 14.03.2022 о 02.00 год. як особу, яку застали під час вчинення злочину.

14.03.2022 у період часу з 03.45 год. до 04.48 год. в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено предмет, схожий на саморобну рушницю, 15 набоїв та металеву банку з написом «порох 2.2» зі вмістом невідомої порошкоподібної речовини. Вилучені предмети 14.02.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 14.03.2022 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

У клопотанні слідчий зазначає, що викладені обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину.

Сторона обвинувачення зазначає про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваним на свідків, а також ризик вчиненні ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. З метою запобігання зазначеним ризикам слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У клопотанні також зазначено, що задля забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам, вважається неможливим застосування до підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

Органом досудового розслідування є Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Прокурор та слідчий у судове засідання з`явилися, клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, звертали увагу що підозрюваний до кримінальної відповідальності раніше не притягався, займав активну проукраїнську позицію, займався волонтерською діяльністю, є учасником територіально оборони.

Сторона захисту надала характеристику на підозрюваного та докази щодо наявності на його утриманні неповнолітньої дитини. Також було надано докази на підтвердження наявності у підозрюваного хронічних захворювань. Крім того, захисник заявила клопотання про допит свідка, який може охарактеризувати підозрюваного. Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Після заслуховування думок учасників клопотання сторони захисту щодо допиту свідка було задоволено.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що підозрюваного ОСОБА_5 знає давно. Останній працював у будівельній бригаді, якою раніше керував свідок. Підозрюваний є відповідальним працівником, добре та своєчасно виконував поставлені задачі. Крім того ОСОБА_5 займався волонтерською діяльністю, під обстрілами возив гуманітарну допомогу на передові позиції фронту під час активних бойових дій на сході України у 2014-2015 роках. Свідку відомо, що ОСОБА_5 перебував у складі територіальної оборони м. Вишневе Київської області, але у зв`язку з розформуванням цієї частини мав намір повернутися до м. Корсуня-Шевченківського для участі у його захисті. Зазначав що вміння та навички підозрюваного є корисними для залучення його до захисту міста, наполягав на тому, що ОСОБА_5 не становить загрози для суспільства.

Після дослідження письмових доказів та допиту свідка сторона обвинувачення не заперечувала щодо обрання до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, а сторона захисту зазначала, що достатнім у даному випадку буде обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Дослідивши наявні матеріали справа, заслухавши показання свідка та пояснення учасників, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою відповідно до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є вкрай необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.
Органом досудового розслідування 14.03.2022 в ЄРДР було зареєстровано кримінальне провадження № 0000062 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України за фактом добровільної видачі ОСОБА_5 предмету, схожого на пістолет та 17 предметів, схожих на набої до пістолета.

До клопотання для обґрунтування підозри про вчинення вказаного кримінального правопорушення в копіях надано витяг з ЄРДР від 14.03.2022 низку доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій під час досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000062. Серед наданих доказів міститься висновок експерта від 14.03.2022 № СЕ-19/124-22/2112-БЛ, з якого вбачається, що наданий на експертизу пістолет являється нарізною вогнепальною зброєю, калібром 7,62 мм, зразка 1930-1933 року конструкції Токарева (ТТ), промисловий номер « НОМЕР_1 », промислового виробництва СРСР 1939. Пістолет придатний для стрільби. Сімнадцять наданих на експертизу патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм патронами до пістолета зразка 1930-1933 років конструкції Токарева (ТТ), промислового виробництва СРСР. Патрони придатні до стрільби.

Крім того, за місцем проживання підозрюваного було проведено обшук, у результаті якого було виявлено та вилучено предмет, схожий на саморобну рушницю, 15 набоїв та металеву банку з написом «порох 2.2» зі вмістом невідомої порошкоподібної речовини.

Вилучені предмети 14.02.2022 було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та в подальшому на них накладено арешт ухвалою слідчого судді..

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Ураховуючи, що органом досудового розслідування за місцем проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено предмети, які можуть бути забороненими до вільного обігу, беручи до уваги воєнний стан, введений на території країни у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, слід дійти висновку, що подальше розслідування зазначених обставин у даному випадку є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення.

Щодо наявності ризиків.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У клопотанні зазначено, що ймовірність можливого переховування підозрюваного обумовлюється тяжкістю вчиненого правопорушення та покарання, яке може бути застосоване, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Суд звертає увагу, що деякі надані у судовому засіданні показання ОСОБА_5 щодо його перебування у Київській області та щодо мети його приїзду до м. Корсуня-Шевченківського не узгоджувалися між собою. Зокрема, підозрюваний та допитаний свідок стверджували, що ОСОБА_5 мав намір стати до лав територіальної оборони м. Корсуня-Шевченківського, для чого і приїхав напередодні вчиненню інкримінованого правопорушення. Разом з тим, підозрюваний у судовому засіданні стверджував, що він мав намір терміново повертатися до Київської області для того, щоб здійснювати захист країни. Саме тому він намагався пізно ввечері, перебуваючи зі зброєю, знайти свою колишню дружину та терміново вирішити питання щодо евакуації його дочки до Республіки Польщі. З огляду на вказане суд дійшов висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування.

Щодо наявності ризику впливу на свідків, то слід зазначити, що матеріали справи не містять відомостей щодо вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій з таким наміром.

Також під час розгляду справи не встановлено обставин, які б могли свідчити про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про доведеність наявності лише одного ризику, а саме передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід звернути увагу, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан строком на 30 календарних днів, який у подальшому був продовжений на 30 календарних днів.

Згідно з рекомендаціями Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 суддя насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. До вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Крім того, до чинного кримінального законодавства внесено зміни, за приписами який вчинення кримінальних правопорушень під час воєнного стану є обставиною, яка обтяжує покарання.

Слідчий суддя не може залишити поза увагою, що за місцем проживання ОСОБА_5 було виявлено та вилучено низку предметів, схожих на зброю та боєприпаси. Ураховуючи кількість цих ймовірно заборонених предметів, відсутність відомостей щодо належності цих предметів, ураховуючи можливі причини зберіганні зброї та боєприпасів та ймовірні наміри використання цієї зброї проти мирного населення, слідчий суддя вважає виправданим застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд критично ставиться до тверджень сторони обвинувачення щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки матеріалами справами доведено протилежне. Так, ОСОБА_5 тривалий час зареєстрований та проживає у місті Корсуні-Шевченківському у фактично належній йому квартирі. Разом з ним проживає син, який перебуває на утриманні підозрюваного. Регулярний дохід від своєї трудової діяльності підозрюваний також отримував в межах роботи у будівельній бригаді, керівництво якої та інші учасники також проживають у м. Корсуні-Шевченківському.

При вирішенні питання про вид запобіжного заходу, який доцільно застосувати, слідчий суддя враховує аналіз доказів, наведений вище при вирішенні питання щодо наявності обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Крім цього, згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

У клопотанні наводяться аргументи щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, особиста порука та застава. Проте прокурором взагалі не наведено аргументів у підтвердження неможливості застосування відносно підозрюваного домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням часткової доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, та не доведеності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з урахуванням даних, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а також покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий: негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово; 2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 8, 176-184, 194, 202, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3)прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

4)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, визначеними слідчим або прокурором.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Зобов`язати Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області поставити на облік ОСОБА_5 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту становить два місяці та обчислюється з дати постановлення ухвали, але не довше строку досудового розслідування, тобто з 15.03.2022 до 23 год. 59 хв. 13.05.2022.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню з-під варти.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1