У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000451 від 22.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

З внесеного прокурором клопотання та доданих матеріалів вбачається, що у провадженні ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження за № 0000451 від 22.08.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
22.08.2022 р., о 04:30 год., на підставі письмової згоди власника ОСОБА_3 було проведено огляд транспортного засобу марки «Volkswagen», моделі «СС», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, який проводився за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, об`їзна дорога м. Ужгорода, Траса М-08, 1-й кілометер, в ході проведення якого, в салоні, між водійським сидінням та стійкою виявлено предмет, схожий на ніж, з рукояткою білого кольору із вставкою чорного кольору та в підлокотнику виявлено другий предмет, зовні схожий на ніж, із рукояткою білого кольору та вставками дерева, які упаковані до спец, пакету №PSP2144063. Також в ході огляду місця події вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen», моделі «СС», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, користувачем якого являється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , власником якого згідно витягу інформаційної бази являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вилучено та поміщено на спец, майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: с. Оноківці, вул. Головна №55. Свідоцтво про реєстрацію до вищевказаного автомобіля у водія ОСОБА_3 відсутнє.
22.08.2022 р. постановою слідчого вище вказані вилучені речі були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.
Приймаючи до уваги викладене, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та ефективного здійснення досудового розслідування, прокурор просить накласти арешт на вказані тимчасово вилучені речі.
Дослідивши внесене прокурором клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У клопотанні згідно ч.2 ст.171 КПК України слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Так, всупереч вимогам частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна прокурором не зазначено чіткої підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту.
Також прокурором не зазначено, яке відношення має вилучений транспортний засіб до порушеного кримінального провадження та його відповідність критеріям зазначеними в ст. 98 КПК України.
Також слідчим суддею було встановлено, що прокурором в клопотанні не було дотримано вимог п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки під час складання клопотання слідчий, як суб`єкт, який безпосередньо здійснює досудове розслідування, повинен не лише констатувати наявність необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а як суб`єкт, який найбільш обізнаний стосовно фактичних підстав їх застосування, навести суду відповідні аргументи, що підтверджують таку необхідність, переконати суд прийняти відповідне процесуальне рішення, а суд, ґрунтуючись на власному переконанні щодо наявності для цього достатніх підстав, постановляє рішення, яким задовольняє таке клопотання.
У частині 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбаченіст.172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,309КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у кримінальному провадженні №0000451 від 20.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України - повернути прокурору, як таке, що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1