Справа № 459/2599/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/191/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № №0001495 за апеляційною скаргою з доповненням ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09.12.2021, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, українця, громадянина України, з освітою вищою, працюючого бригадиром на АТ «Укрзалізниця», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України,
з участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09.12.2021, яким засуджено ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь держави 1483,05 грн. витрат за експертизу.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений в апеляційній скарзі з доповненням просить вирок скасувати та ухвалити виправдальний вирок по цій справі. Вважає вирок незаконним, необгрунтованим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. З вироком не згідний оскільки не скоював даного правопорушення, але через неповноту судового розгляду цього доведено не було у зв`язку з чим його необхідно виправдати.

Апелянт зазначає, що нібито скоєння ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП (перебування у громадському місці в нетверезому стані) спростовано рішенням Червоноградського міського суду від 20.09.2018 (справа № 459/2866/17, що набрала законної сили, та яким визнано протиправні дії працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, а також про адміністративне затримання та доставлення в приміщення поліції і огляд речей 04.09.2017.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції встановлено, що він вчинив закінчений замах на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду та надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Через це перекваліфікувала його дії з ч.1 ст. 369 КК України на ч.2 ст. 15 ч.1 ст.369 КК України, як закінчений замах на вчинення цього кримінального правопорушення, який полягає у пропозиції та передачі працівникам поліції неправомірної вигоди в сумі 300 грн., а не в замаху на вчинення вказаних дій. У зв`язку з цим висновок викладений у вироку не відповідає фактичним обставинам, а це є підставою для скасування вироку.

Апелянт наголошує, що пропозиція і надання неправомірної вигоди є окремим складом кримінального правопорушення. Визнавши замах на пропозицію надання неправомірної вигоди закінченим суд допустився не тільки суперечливості між своїми висновками і фактичними обставинами, які сам нібито встановив але й суперечить кваліфікації таких дій. Суд першої інстанції не бажав розібратися в ситуації і діяв з обвинувальним ухилом.

Крім того апелянт покликається, що у вироку має бути вказана форма вини засудженого, прямий чи непрямий умисел, але цього у вироку немає. Як і не враховано що в його діях не було мотиву, з врахуванням того, що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП. Отже судом першої інстанції не підтверджено пред`явлене йому обвинувачення, а суд самостійно сформулював нове обвинувачення, на що не мав права, оскільки розглянув справу не за пред`явленим обвинуваченням. Тобто в цій частині вирок є незаконним і необґрунтований, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт наголошує, що судом не звернуто увагу на те, що його засуджено за скоєння злочину о 17:20 год., у той час як гроші на даний злочин було знято лише о 17:39 год., тобто є фальсифікація доказів і невідповідність викладених у вироку доказів фактичним обставинам справи.

Зазначає, що сторона захисту не просила в суді перекваліфіковувати його дії і покликання на це в рішенні є безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник подали суду апеляційної інстанції пояснення по справі які просили врахувати при прийняті рішення по суті апеляційних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 04.09.2017 о 15 год. зателефонував в чергову частину Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області та повідомив, що у м.Соснівці Львівської області, у нього було викрадено його мобільний телефон марки «Ірhone». У зв`язку із цим на місце події було скеровано екіпаж сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) №4 у складі начальника СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області рядового поліції ОСОБА_9 . Прибувши на місце події екіпажем СРПП №4 був виявлений ОСОБА_6 . У ході спілкування з ним було встановлено, що в нього був телефон, про крадіжку якого він заявляв, факт крадіжки не підтвердився. Крім того виникла підозра, що він перебуває в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння. Після цього начальник СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області запропонував ОСОБА_6 пройти в службовий автомобіль марки «Тойота пріус» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився по вул.Львівська, неподалік будинку №9 по вул.Галицька в м.Соснівці Львівської області, та добровільно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та подальшого складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.178 КУпАП.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе за повідомлення поліції про крадіжку телефону, факт якого не підтвердився, скоєне ним адміністративне правопорушення, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, 04.09.2017 року близько 17 години 20 хвилин, перебуваючи в службовому автомобілі працівників поліції, запропонував та передав працівникам поліції ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , які згідно з вимогами ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронних органів, неправомірну вигоду в сумі 300 гривень.

ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Працівники поліції на пропозицію отримання неправомірної вигоди не погодились та наполягали на необхідності складення стосовно останнього матеріалів про адміністративні правопорушення. Про вказаний факт капітан поліції ОСОБА_10 повідомив в чергову частину Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області та викликав слідчо-оперативну групу.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого, підтриману його захисником про задоволення апеляційної скарги з доповненням, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненням в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченому ОСОБА_6 було перекваліфіковано його дії з ч.1 ст. 369 КК України на ч. ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України і вже у межах даної статті обрано обвинуваченому покарання метою якого є запобігання подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому судом першої інстанції було враховано доводи сторони захисту щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.369 КК України як закінченого злочину, оскільки злочин, передбачений цією статтею, є закінченим з моменту, коли винний запропонував чи пообіцяв надати неправомірну вигоду службовій особі, а остання усвідомила цю інформацію, або коли службова особа прийняла хоча б частину наданої неправомірної вигоди. Якщо службова особа відмовилася прийняти запропоновані, обіцяні чи надані їй гроші, цінності, послуги або з якихось причин не отримала неправомірну вигоду, дії того, хто намагався її надати, належить кваліфікувати як замах на вчинення злочину. Наведене також відповідає позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у справі №753/21723/16-к від 20.05.2020.

Призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що він вчинив закінчений замах на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду та надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину. Обстави, які б пом`якшували и покарання обвинуваченому судом не встановлено. Обставино, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того суд першої інстанції було враховано особу обвинуваченого зокрема, що він є людиною середнього віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Дане покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його скасування та виправдання обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів

Однак на переконання колегії суддів суд першої інстанції безпідставно зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив закінчений замах на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, оскільки ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, яке полягало у наданні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. У зв`язку з цим з мотивувальної частини вироку необхідно виключити покликання на закінчений замах на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду.

Щодо апеляційних вимог зазначених в апеляційній скарзі з доповненням поданих обвинуваченим ОСОБА_6 , то вони були предметом розгляду в суді першої інстанції та, з врахуванням досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження та показами свідків і обвинуваченого, їм було надано належну правову оцінку.

Зокрема судом було враховано дані з рапортів начальника СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРПП №4 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області рядового поліції ОСОБА_9 від 04.09.2017 встановлено, що при виїзді на місце події заявник ОСОБА_6 перебував у стані сп`яніння, від написання заяви та пояснень по факту його повідомлення про злочин відмовився. Його було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, та про адміністративну відповідальність за ст.178 КУпАП за перебування в громадському місці у нетверезому стані. Після цього він почав пропонувати працівникам поліції грошову винагороду у розмірі 300 грн. за те, щоб його не притягували до адміністративної відповідальності, продемонстрував кошти та поклав їх на заднє сидіння службового автомобіля «Тойота пріус» д.н.з. НОМЕР_1 .Після цього його було повідомлено про те, що його дії незаконні та здійснено по даному факту повідомлення по телефону 102 у Червоноградський ВП (а.с.199, 200 т.1).

З протоколу огляду від 05.09.2017 та диску із записом встановлено, що було оглянуто цифровий носій - диск. При огляді даного диску виявлено чотири файли: 0m18; 0m18; 0m18; 0m18, на яких зафіксовано дзвінки на телефон 102 Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області чоловіка, який представився ОСОБА_6 , та повідомив, що у нього викрали мобільний телефон марки «Ірhоnе», та просив встановити місце знаходження його мобільного телефону за допомогою супутника та пропонував за це грошову винагороду, а також уточнював чи виїхали працівники поліції на виклик (а.с.207 т.1).

З протоколів тимчасового доступу до речей і документів від 13.09.2017, та виписки по картковому рахунку встановлено, що 04.09.2017 ОСОБА_6 використав картку та знімав кошти з картки № НОМЕР_2 (а.с.209-212,213,214 т.1)

Обгрунтування апелянтом, що в його діях не було складу кримінального правопорушення, оскільки у нього не було умислу прямого чи непрямого на вчинення такого оскільки постанова про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.178 КУпАП була скасовано, є безпідставне і у вироку суд на це зазначив, що визнання постановою суду в адміністративному провадженні протиправності дій працівників поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 КК України, яким кваліфіковано інші дії обвинуваченого.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що порушення кримінального процесуального закону, на які вказує в апеляційній скарзі апелянт, при апеляційному розгляді підтвердження не знайшли.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 09.12.2021, щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 369 КК України залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини вироку покликання на закінчений замах на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду .

Урешті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: