Справа № 569/2899/16-к
Провадження № 1-кс/565/5/22
У Х В А Л А

21 червня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костопіль, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2020 року в провадження судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Ухвалою суду від 05 травня 2020 року призначене підготовче судове засідання.
19 березня 2021 року за вх.№ЕП-404 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про повернення паспорта, в якому просить повернути належний йому закордонний паспорт, який останній на виконання ухвали Рівненського міського суду від 04.07.2015 року здав на зберігання слідчому.

19 березня 2021 року за вх.№ЕП-406 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому просить скасувати застосований відносно нього на підставі ухвали Рівненського міського суду від 04.07.2015 року запобіжний захід у вигляді застави та повернути заставодавцю ОСОБА_6 внесену нею заставу в сумі 97440,00 грн. До вказаного клопотання ОСОБА_4 долучив заяву заставодавця ОСОБА_6 про повернення внесеної нею на підставі ухвали Рівненського міського суду від 04.07.2015 року застави за ОСОБА_4

14 червня 2021 року за вх.№3688 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про скасування запобіжного заходу, в якому просить скасувати застосований відносно нього на підставі ухвали Рівненського міського суду від 04.07.2015 року запобіжний захід у вигляді застави та повернути заставодавцю ОСОБА_6 , внесену нею заставу в сумі 97440,00 грн. До вказаного клопотання ОСОБА_4 долучив заяву заставодавця ОСОБА_6 про повернення внесеної нею на підставі ухвали Рівненського міського суду від 04.07.2015 року застави за ОСОБА_4

19 березня 2021 року за вх.№ЕП-405 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

14 червня 2021 року за вх.№3689 обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, яке за змістом аналогічне клопотанню про повернення обвинувального акта від 19 березня 2021 року.

22 березня 2021 року за вх.№ЕП-413 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

16 червня 2022 року за вх.№2636 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору.

01 квітня 2021 року прокурор ОСОБА_3 на клопотання про зміну запобіжного заходу, про повернення закордонного паспорта, про повернення обвинувального акта прокурору, які надійшли від обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , подав до суду заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні вказаних клопотань через безпідставність.

15 червня 2022 року за вх.№ЕП-806 до суду від заставодавця ОСОБА_6 надійшла заява, в якій остання просить розглянути її заяву про повернення застави без її участі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити справу до судового розгляду, щодо клопотань про повернення обвинувального акта прокурору, які надійшли від обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , про зміну та скасування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , про повернення застави, про повернення закордонного паспорта обвинуваченому ОСОБА_4 заперечував, просив відмовити у задоволенні вказаних клопотань з підстав, викладених у запереченнях.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечили проти призначення справи до судового розгляду, підтримали подані клопотання про повернення обвинувального акта прокурору та просили їх задовольнити з підстав, викладених у клопотаннях, також підтримали клопотання про повернення закордонного паспорта обвинуваченому ОСОБА_4 , про зміну та скасування запобіжного заходу у вигляді застави застосованого відносно ОСОБА_4 на підставі ухвали Рівненського міського суду від 04 липня 2015 року, просили їх задовольнити з підстав, викладених у клопотаннях, та повернути заставодавцю ОСОБА_6 внесену заставу в сумі 97440,00 грн.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення паспорта, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу, заяву заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2015 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, задоволено - застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів. Строк дії ухвали визначено до 14 год. 40 хв. 01 вересня 2015 року. Одночасно визначено розмір застави у межах 80 мінімальних заробітних плат в сумі 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн. у національній грошовій одиниці. Також покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, прокурора та слідчого, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначено до 14 год. 40 хв. 01 вересня 2015 року.
Термін дії обов`язків, визначених ст.194 КПК України, судом не продовжувався.
Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі змістом ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, перелік яких наведений в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Як вбачається зі змісту ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2015 року, судом при визначенні розміру застави відносно ОСОБА_4 були враховані визначені ст.178 КПК України обставини, враховано ступінь тяжкості висунутої ОСОБА_4 підозри та даних, що характеризують його особу. При цьому, при застосуванні запобіжного заходу, суд дійшов висновку про обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину та встановив розмір застави в обсязі, визначеному ч.5 ст.182 КПК України.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_4 в клопотаннях про зміну запобіжного заходу та про скасування запобіжного заходу про те, що він в період дії застави жодного разу не вчиняв дій, направлених на переховування від органів слідства, з`являвся на всі виклики суду, не вчиняв будь-яких позапроцесуальних дій у даному кримінальному провадженні, то вказане свідчить про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні, та не є підставою для скасування запобіжного заходу.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, то суд зазначає, що вказані обставини були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали від 04 липня 2015 року.

Також обвинувачений ОСОБА_4 вказує на те, що застава втратила свою правову сутність у зв`язку з закінченням строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, застава віднесена до запобіжних заходів, які, в свою чергу, є складовою частиною заходів забезпечення кримінального провадження.

Частинами 1-3 ст.182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Частина 7 ст.42 КПК України визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Зазначені обов`язки підозрюваного (окрім обов`язків, визначених в п.2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У свою чергу ст.194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частина 5 ст.194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків, по-перше, - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і, по-друге, - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч.5 ст.194 КПК України умов.

Частиною 7 ст.194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно ст.194 КПК України.

Отже, вказана в ст.182 КПК України мета забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків не пов`язана лише з тими обов`язками, які визначені в ст.194 КПК України і застосовуються додатково до запобіжного заходу, а охоплює більш широке їх поняття, яке поглинається ч.7 ст.42 КПК України.

Тому ототожнення обвинуваченим цих обов`язків із запобіжним заходом і твердження про те, що із закінченням їх дії втрачає чинність обраний запобіжний захід, суд вважає помилковим. Так само не відповідає дійсності твердження захисту про те, що застава забезпечує тільки обов`язки, покладені судом, адже ч.1 ст.182 КПК України використовує термінологію «з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків» і не уточнює, що вони повинні бути покладені саме судом.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави.

Крім того, аналіз положень ст.ст.182,194,196,197,199,203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч.5 ст.194 цього Кодексу обмеження, діють певний, визначений ухвалою суду (слідчого судді) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі і застава, визначеного строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Окремо, суд звертає увагу на зміст ч.8 ст.182 КПК України, відповідно до якої, застава звертається в дохід держави у випадках: 1) невиконання обов`язків заставодавцем; 2) якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки; 3) якщо підозрюваний, обвинувачений порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки.

Таким чином, застава забезпечує добросовісну процесуальну поведінку та виконання обов`язків: 1) заставодавця; 2) підозрюваного, обвинуваченого в частині явки до суду (віднесено до обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України, тобто покладених на нього нормами КПК); 3) підозрюваного, обвинуваченого в частині виконання обов`язків, покладених на нього ухвалою суду при застосуванні запобіжного заходу (за їх наявності).

Окрім цього, суд також приймає до уваги те, що внесення за обвинуваченого застави було правом, а не обов`язком третьої особи, а сам факт її внесення означає, що розмір застави не є надмірним для заставодавця.

З огляду на викладене, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та заставодавця ОСОБА_6 в частині того, що застава втратила свою правову сутність у зв`язку зі спливом строків, на які на обвинуваченого ОСОБА_4 було покладено обов`язки, визначені ст.194 КПК Україні, а також того, що запобіжний захід не забезпечує жодного досягнення дієвості провадження, судом відхиляються.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення закордонного паспорта підлягає задоволенню, оскільки судом відносно обвинуваченого не продовжувалися обов`язки, визначені ст.194 КПК України, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, про скасування запобіжного заходу, а також заява заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави задоволенню не підлягають.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов наступних висновків.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору обґрунтовуються тим, що, на думку обвинуваченого та захисника, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, а клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору - відхиленню.

При цьому суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 31) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 81) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду. Тому він має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, за відсутністю яких, суд не зможе призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта.

Таким чином, на підставі встановлених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення формується обвинувачення, яке лише буде підлягати доведенню під час судового розгляду та не завжди може бути остаточним на момент його надходження до суду.

Як вбачається з обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , копія якого вручена останньому під розписку, обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст.291 КПК України, до якого долучені передбачені законом додатки та в якому міститься опис фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його складанні прокурором дотримані вимоги закону, а тому не вбачає правових підстав для задоволення клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору.

Підстав для закриття кримінального провадження згідно ст.284 КПК України не вбачається.

За таких обставин, суд, вислухавши думку учасників підготовчого провадження щодо можливості призначення судового розгляду, враховуючи, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, вважає за необхідне призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, що надійшов до суду.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні та колегіально судом у складі трьох професійних суддів немає.

Під час підготовчого судового засідання з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, судом вчинено всі необхідні дії, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, а тому наявні достатні підстави для його призначення до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд поставновляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Окрім того, на підставі ч.ч.1,2 ст.3141 КПК України, суд вважає за необхідне доручити органу пробації скласти та подати до суду досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.177,183,193-197,314-316,369-372,392-395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення паспорта для виїзду за кордон, задовольнити.

Повернути обвинуваченому ОСОБА_4 його паспорт для виїзду за кордон, який був вилучений у останнього на підставі ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 04 липня 2015 року про обрання запобіжного заходу.

У задоволенні клопотання обвинуваченогоОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченогоОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу, відмовити.

У задоволенні заяви заставодавця ОСОБА_6 про повернення застави, відмовити.

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору, відмовити.

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000163 від 02 липня 2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області на 10 год. 00 хв. 30 червня 2022 року.

Доручити органу пробації - Костопільському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області скласти та подати до суду досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до 10 год. 00 хв. 30 червня 2022 року.

У судове засідання викликати прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

На підставі ч.2 ст.392 КПК України, ухвала суду окремому оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Головуючий суддя ОСОБА_1