УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року

м. Київ

справа № 641/7/21
провадження № 51-1675ск22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 травня

2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено, закрито кримінальне провадження

№ 0002307 від 3 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК, на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2

ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК), у зв`язку із невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Не погодившись із ухвалою місцевого суду, потерпіла та її представник подали на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 травня 2022 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду, потерпіла та її представник оскаржили її у касаційному порядку.

Доводи та вимоги касаційної скарги

У касаційній скарзі потерпіла та її представник порушують питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку. Зазначає, що суди не звернули увагу на те, що досудове розслідування було проведено неповно та необ`єктивно. Вважає, що слідчим не були проведені всі слідчі дії для пред`явлення підозри ОСОБА_6 , як особи, яка скоїла кримінальне правопорушення, а тому суди безпідставно закрили кримінальне провадження.

Мотиви Суду

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додані до неї судові рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з абз. 4. ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що прокурор звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харковаз клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002307 від

3 жовтня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 122 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності і не встановлення особи, яка вчинила злочин.

Як видно з ухвалених судових рішень, жодна особа у цьому кримінальному провадженні як підозрюваний допитана не була, повідомлення про підозру нікому не вручено, обвинувальний акт не складено та до суду не направлено, тобто не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 284 КПК умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Тому, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК, органом досудового розслідування не встановлено, при цьому, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за таке кримінальне правопорушення закінчився (з моменту його вчинення минуло п`ять років), суд прийняв правильне рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1,п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Апеляційний суд переглянув ухвалу місцевого суду в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційної скарги, які є майже аналогічними доводам касаційної скарги, вказав відповідні мотиви та обґрунтовано залишив ухвалу місцевого суду без змін, зазначив у своїй ухвалі підстави прийняття такого рішення.

Ухвала апеляційного суду належним чином мотивована та відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Посилання у касаційній скарзі на неповноту досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст. 284 КПК за наявності передбачених для цього законом підстав.

Обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Тому колегія судів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження потерпілій та її представнику необхідно відмовити.

Розглядаючи питання про відмову у відкритті касаційного провадження, колегія суддів враховує, що скаржники у своїй касаційній скарзі вказують на те, що норми КПК протирічать Конституції України та міжнародним зобов`язанням, що, на їх думку, є підставою для передачі провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Разом з цим, законодавцем визначені підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, тобто віднесені до стадії касаційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Водночас прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду на стадії розгляду питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження є передчасним.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10 травня 2022 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3