ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/5716/21 Номер провадження 11-кп/814/658/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурораОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 15 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Південне Харківського району та області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, засудженої вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року за ч.1 ст.309, ст.75 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу,

задоволено подання т.в.о. начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, а засуджену направлено для відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харків від 26 січня 2021 року.
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про систематичне невиконання засудженою покладених на неї обов`язків без поважних причин.
В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому зазначає, що після ухвалення вироку стала на шлях виправлення та суттєво змінила спосіб життя на краще.
Стверджує, що жодним чином не порушувала покладені на неї судом обов`язки, не змінювала місця проживання та постійно з`являлась на реєстрацію до органу пробації, жодних зауважень до 06 травня 2021 року не мала.
Разом з тим, вказує про незадовільний стан здоров`я та наявність хронічних захворювань, внаслідок яких потребує сторонньої допомоги.
З огляду на викладене, не заперечуючи факти своєї неявки на реєстрацію до органу пробації 06 і 13 травня та 05 серпня 2021 року, наголошує, що вони були обумовлені різким погіршенням стану здоров`я і підтверджуються медичними документами, які надані до суду.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Згідно з п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до приписів ст.166 КВК України та ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з абз. 4-5 підпункту 2 п.3 розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 272/5 від 29 січня 2019 року, невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, є вчинення звільненим з випробуванням протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.
Так, ОСОБА_7 засуджена вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року за ч.1 ст.309, ст.75 КК України на 1 рік обмеження волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Згідно з повідомленням заступника начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, 11 березня 2021 року ОСОБА_7 поставлена на облік.
23 березня 2021 року із засудженою проведено бесіду і роз`яснено порядок та умови відбування покарання з іспитовим строком, встановлено дні явки на реєстрацію.
06 та 13 травня, а також 05 серпня 2021 року засуджена ОСОБА_7 дійсно не з`явилась на реєстрацію до Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Проте, як пояснила засуджена у судовому засіданні суду першої інстанції, це сталося через хворобу та перебування на прийомі у лікаря.
При цьому, факти відвідування засудженою медичного закладу підтверджуються наданими нею довідками лікаря Комунального некомерційного підприємства Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» ОСОБА_8 .
Висновки суду про те, що звернення до лікаря не позбавляли можливості засуджену у ці ж дні прибути на реєстрацію є непереконливими, оскільки не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.
Надані апеляційному суду матеріали свідчать, що впродовж іспитового строку, на час розгляду апеляційної скарги засудженої, вона до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувалась.
Відповідно до проведеної оцінки, ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення визначений як «низький».
Таким чином, на думку колегії суддів, сукупність наведених фактів та об`єктивні причини неявки ОСОБА_7 на реєстрацію до органу пробації не утворюють підстав вважати, що засуджена не бажає стати на шлях виправлення та потребує направлення для реального відбування покарання.
Більше того, як вбачається з матеріалів провадження, однорічний іспитовий строк, встановлений вироком суду, закінчився.
Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні подання т.в.о. начальника органу пробації.
Отже, апеляційна скарга засудженої підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харків від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання т.в.о. начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківськиій області від 10 серпня 2021 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно засудженої ОСОБА_7 і направлення її для відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харків від 26 січня 2021 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4