Справа № 581/60/22
Провадження № 1-кп/581/15/22
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2022 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Беєве Роменського району Сумської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, засуджувався

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 березня 2013 року за ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк 45 днів;

вироком Лебединського районного суду Сумської області від 12 липня 2013 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,

вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 4 грудня 2017 року за ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі (12 січня 2021 року звільненого по закінченню строку відбуття покарання),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

1. Будучи обізнаним про розташування майна у належному бабі обвинуваченого ОСОБА_6 домогосподарстві по АДРЕСА_2 , близько 00 год. 17 січня 2022 року ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість, таємно проник на територію вказаного господарства та з сараю викрав медогонку, що належала ОСОБА_6 , якою розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на суму 3533 грн.

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення.

Факт скоєння обвинуваченим вказаного злочину, при зазначених вище обставинах, стверджується такими доказами.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що близько 00 год. 17 січня 2022 року він проник до належного його бабі ОСОБА_6 сараю по АДРЕСА_2 та викрав звідти алюмінієву медогонку. Викраденим обвинувачений розпорядився на власний розсуд, віднісши його за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1 . Через 2-3 дні він, почувши від свого знайомого, що викрадену медогонку розшукує поліція, повернув її бабі.

Свідок ОСОБА_8 у суді пояснив, що у січні 2022 року вдень він перебував біля свого кіоску ветеринарних препаратів по АДРЕСА_3 . До нього підійшов ОСОБА_4 та запропонував йому за 600 грн. придбати медогонку, але він відмовився.

Свідок ОСОБА_9 у суді пояснив, що у січні 2022 року він перебував біля автовокзалу у селищі ОСОБА_10 , до нього підійшло два хлопці, серед яких був ОСОБА_4 , та запропонували йому за 1000 грн. придбати медогонку, але він відмовився.

Вина обвинуваченого також доводиться наступними письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 17 січня 2022 року (а.п. 92). Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не було дозволу слідчого судді на проведення такої слідчої дії, є неспроможними. Ця слідча дія була проведена відповідно до вимог закону, оскільки проводився огляд місця події, тобто огляд місця вчинення злочину;

протоколом огляду предмету від 21 січня 2022 року медогонки, яку добровільно видав ОСОБА_4 (а.п. 98),

протоколом проведеного за участі ОСОБА_4 слідчого експерименту від 28 січня 2022 року, під час якого обвинувачений продемонстрував проникнення до примішення та викрадення медогонки (а.п. 102),

постановою про визнання медогонки речовим доказом від 21 січня 2022 року (а.п. 111),

висновоком судової товарознавчої експерта від 26 січня 2022 року, якою встановлена вартість медогонки у розмірі 3533 грн. (а.п. 114),

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 21 січня 2022 року, з якого вбачається, що вона проживає по АДРЕСА_2 . 13 січня 2022 року до неї в гості приходив її онук ОСОБА_4 17 січня 2022 року вона займалася по господарству і побачила відкритим сарай, зайшовши до нього виявила відсутність належної їй медогонки.

Суд бере до уваги письмові заяви потерпілої ОСОБА_6 , у яких вона підтримує надані нею під час досудового розслідування покази, просить розгляд справи провести без її присутності та наполягає на притягненні ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Викладені нею в заявах відомості про неможливість прибути в судове засідання через похилий вік, наявність хронічних захворювань опорно-рухового апарату та зору, підтверджуються медичними документами. Суд також враховує і позицію обвинуваченого щодо необхідності участі потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні, яка зводиться лише до реалізації ним можливості вибачитися перед нею, про що він заявив у судовому засіданні 19 квітня 2022 року, а не її допиту в судовому засіданні та безпосереднього дослідження її показів.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що надані потерпілою ОСОБА_6 під час досудового розслідування покази, які не оспорюються обвинуваченим, можуть бути враховані судом як належний доказ винуватості ОСОБА_4 .

2. 31 січня 2022 року близько 18 год. ОСОБА_4 , прийшовши до домоволодіння по АДРЕСА_4 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , та без дозволу останньої за допомогою ключа від замка дверей, незаконно проник до житлового будинку за вказаною адресою.

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєному ним кримінальному правопорушенні не визнав. Вказав, що 31 січня 2022 року увечері він прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_4 , у якому він неодноразово був в гостях ОСОБА_12 . Вказав, що він мав при собі ключ від вказаного будинку, який під час одного з візитів до свого знайомого ОСОБА_13 останній самостійно дав його, перебуваючи у стані сп`яніння. Знаючи, що вдома нікого немає обвинувачений ключем відімкнув будинок та зайшов до нього. Після цього ОСОБА_4 зателефонував своїй знайомій та запросив її до вказаного житла, вона прийшла і вони разом там пили пиво. Через деякий час хтось почав стукати у двері, але він не відкривав вхідні двері оскільки боявся. Потім двері відкрили рятувальники та поліція. Повідомив, що ключ від вказаного будинку він не викрадав та зайшов до нього фактично з дозволу свого знайомого ОСОБА_13 , який віддав йому ключ від свого житла.

Факт скоєння обвинуваченим вказаного проступку, при зазначених вище обставинах, стверджується такими доказами.

Потерпіла ОСОБА_11 у суді вказала, що у належному їй будинку по АДРЕСА_4 проживає її син ОСОБА_14 . 31 січня 2022 року ОСОБА_14 не було вдома вдень та вночі, оскільки того дня він перебував на стаціонарному лікуванні у лікарні м. Ромни. Увечері 31 січня 2022 року вона прийшла до житла за вказаною адресою та побачила, що там горить світло і хтось є всередині. Почала стукати у двері і кричати, але ніхто не відчиняв двері. Вона викликала поліцію, яким також двері не були відчинені. Останні у свою чергу викликали рятувальників, які змогли відкрити вхідні двері. Після цього було з`ясовано, що в будинку був ОСОБА_4 із якоюсь дівчиною.

Свідок ОСОБА_15 у суді пояснив, що увечері у січні 2022 року він у складі рятувального загону ДСНС за викликом працівників поліції прибув до помешкання ОСОБА_14 , сім`я якого йому відома. На прохання поліції та потерпілої ОСОБА_11 вони за допомогою лома зламали вхідні двері до будинку, на які вказали зазначені особи. До житла свідок не заходив та не бачив, хто там перебував. Після того, як в будинок зайшли поліцейські, він почув, як один із них сказав: «Рясний - це знову ти».

Свідок ОСОБА_14 у суді пояснив, що він проживає у будинку по АДРЕСА_4 , який належить його матері. Із ОСОБА_4 познайомився у грудні 2021 року. Декілька разів ОСОБА_4 зі своїм другом ОСОБА_16 приходили до свідка додому, де вони разом вживали спиртні напої. У кінці січня 2022 року його та ОСОБА_4 поліцейським автомобілем везли до м. Ромни, його в лікарню, а обвинуваченого до відділення поліції. Під час розмови ОСОБА_4 дізнався про те, що свідок залишиться у лікарні і повертатися увечері додому не буде. Через декілька днів свідок від матері дізнався, що ОСОБА_4 перебував у його житлі у той час, коли його не було вдома. Повернувшись додому, свідок помітив, що один із трьох ключів від вхідної двері його будинку, зв`язка із яких лежала в будинку на шафі, зник. Вказав, що ні ключа від свого будинку, ні дозволу на перебування у ньому без його згоди ОСОБА_4 не давав.

Свідок ОСОБА_17 у суді пояснила, що у кінці січня 2022 року увечері їй зателефонував ОСОБА_4 та запропонував зустрітися у будинку ОСОБА_14 , на що вона погодилася. Обвинувачений зустрів її і вони разом близько 18 год. того ж дня прийшли до вказаного будинку. Перші двері були відчинені, другі вхідні двері будинку ОСОБА_4 відімкнув ключем, сказавши свідку, що ключ йому залишив ОСОБА_14 для того, щоб він доглядав за собакою. Зайшовши до будинку, вони увімкнули світло і сіли на кухні, вона пила чай, а ОСОБА_4 пиво. Через деякий час хтось почав стукати у вікно, але хто це був вони не з`ясовували і продовжували знаходитися у будинку. Вони перебували в будинку близько двох годин, до тих пір коли вхідні двері зламали і до нього зайшли поліцейські.

Свідок ОСОБА_18 у суді пояснив, що він разом із ОСОБА_4 двічі був в гостях у ОСОБА_13 вдома, де вони разом розпивали спиртні напої. Йому не відомо про те, щоб останній давав ОСОБА_4 ключ від свого будинку або дозвіл на перебування у його будинку.

Вина обвинуваченого також доводиться наступними письмовими доказами:

протоколом огляду місця події від 31 січня 2022 року, домоволодіння по АДРЕСА_4 (а.п. 122),

постановою про визнання ключа від вхідних дверей будинку речовим доказом від 5 лютого 2022 року (а.п. 111),

правостановлюючими документами на житло по АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_11 (а.п. 136).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого відносно обох кримінальних правопорушень, суд визнає рецидив злочинів, а у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - його вчинення щодо особи похилого віку та відносно особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше судимий, не працює, не одружений, відсутність зі сторони потерпілих вимог майнового характеру, а також надані у досудовій доповіді відомості про дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та у виді обмеження волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, із застосуванням при визначенні остаточного покарання положень ч. 1 ст. 70 КК України - поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільні позови по справі не заявлялися.

Суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки продовжують існувати встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики, які вказують на можливість обвинуваченого переховуватися для уникнення від покарання (слабкі соціальні зв`язки, переховування особи під час судового провадження), можливість вчинити інше кримінальне правопорушення (має судимості за вчинення злочинів проти власності), крім того особі вже відомо про призначення йому покарання у виді позбавлення волі на досить тривалий строк.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а процесуальних витрат відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 12 квітня 2022 року.

До набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід - тримання під вартою.

Речові докази: ключ від дверей будинку по АДРЕСА_4 залишити у користуванні ОСОБА_11 ; медогонку залишити у користуванні ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 514 грн. 86 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1