Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000096 від 07.07.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.2 ст.307, ч.3 ст.354 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2022 року задоволено частково клопотання старшого слідчого відділу розслідування тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22 серпня 2022 року із покладенням на підозрювану наступних обов`язків:
-прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;
-прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;
-не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до органів УДМСУ свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, їх адвокатами у даному кримінальному провадженні.
В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вважає що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів. Крім того встановлено, що підозрювана займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, вчинення злочинів є її основним джерелом доходу, що може свідчити про продовження злочинної діяльності та вчинення інших злочинів.

Зазначає, що застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів не зможе забезпечити дотримання нею покладених обов`язків, своєчасного проведення слідчих дій та контролю за місцем перебування.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, підозрювану ОСОБА_7 та її захисників, які заперечили доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені в ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, особу підозрюваної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, малолітню дитину, міцні соціальні зв`язки.

Тому, слідчий суддя прийшла до висновку, що слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. З чим погоджується і колегія суддів.

Твердження слідчого та прокурора про можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування чи суду не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на матеріалах клопотання.

Доводи прокурора щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , не можуть, на думку суду, безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.

Під час апеляційного розгляду підозрювана ОСОБА_7 зазначила, що вона умов обраного запобіжного заходу не порушувала, що підтвердив і прокурор, має 3 дітей, одна з яких малолітня та яким потрібна турбота та догляд, оскільки всі вони з вадами здоров`я.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, апеляційний суд враховує всі вищезазначені обставини, що дає підстави вважати, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід може забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваною умов цілодобового домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3