Справа № 541/2247/22
Провадження № 1-кс/541/729/2022
У Х В А Л А

20 вересня 2022 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 16 вересня 2022 року до ЄРДР за №0000710за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

встановив:

19 вересня 2022 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником на вантажну спеціалізовану асенізаційну цистерну марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , а також на ключі запалювання вказаного транспортного засобу.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.
Слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 16 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 16 вересня 2022 року надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на вантажній спеціалізованій асенізаційній цистерні марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснили злив відходів на 22 кілометрі траси Лубни-Миргород.

В цей же день в ході проведення огляду місця події було проведено огляд речей, а саме вантажної спеціалізованої асенізаційної цистерни марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , яка в ході огляду була вилучена, та в опечатаному вигляді зберігається в смт. Ромодан під охороною працівників поліції та ТРО, оскільки неможливо транспортувати вищевказаний транспортний засіб у зв`язку з відсутністю ключів замка запалювання та можливістю пошкодження транспортного засобу шляхом примусового транспортування.

Ключі від замку запалювання були забрані водієм ОСОБА_7 , який повідомив, що віддасть їх власнику транспортного засобу.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 16 вересня 2022 року вантажну спеціалізовану асенізаційну цистерну марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

16 вересня 2022 року проведено огляд місця події, в ході якого встановлено, що загальна площа місця забруднення земельної ділянки відходами (нечистотами) становить 59,5 м2, для встановлення ступеню забруднення в ході огляду було відібрано зразки ґрунту конвертним методом. Також на відстані тридцяти метрів від місця забруднення було відібрано контрольний зразок, який окремо упаковано.

Документи, що надають право ОСОБА_6 займатися підприємницькою діяльністю відповідно до КВЕД 37.00 «Каналізація, відведення й очищення стічних вод», відсутні. Виходячи з вищевикладеного, договір між ОСОБА_6 та Миргородводоканал про зливу нечистот до спеціалізованих водоочисних споруд також відсутній, з чого може слідувати про неодноразовий злив нечистот в невідведених для цього місцях.

В ході проведення слідчих дій було допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт відкачки асинізатором «МАЗ» каналізації та злив нечистот на узбіччя дороги.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 16 вересня 2022 року майно для його збереження та припинення вчинення за допомогою цього майна кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239 КК України, зокрема на вантажну спеціалізовану асенізаційну цистерну марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що арешт вказаного в клопотанні майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та проведення відповідних експертиз. Застосування даного виду забезпечення кримінального провадження не буде надмірно обтяжливим. Крім зазначеного, представником власника майна не доведено, що накладення арешту на автомобіль може вплинути на господарську діяльність його власника чи інших осіб. Просив клопотання задовольнити, а також в зв`язку із тим, що власником майна не надаються ключі від транспортного засобу, що унеможливлює його переміщення до місця зберігання, просив зобов`язати власника доставити транспортний засіб до місця зберігання.
Власник автомобіля та ключів до нього ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання.
Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора з наступних підстав. В матеріалах клопотання відсутній висновок про створення небезпеки для життя, здоров`я людей або довкілля, тобто органом досудового розслідування не доведено наявності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України. Прокурором не доведено ризиків, які б давали підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт автомобіля. Автомобіль марки «МАЗ», належний ОСОБА_6 , використовується у здійсненні господарської діяльності, на підтвердження чого представником надано відповідні документи. Адвокат зазначив, що накладення арешту на автомобіль перешкоджатиме законній господарській діяльності. Просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши клопотання та копії матеріалів, наданих учасниками судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Положенням ст. 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 16 вересня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
16 вересня 2022 року в ході проведення огляду місця події було проведено огляд речей, а саме вантажної спеціалізованої асенізаційної цистерни марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , яка в ході огляду була вилучена, та в опечатаному вигляді зберігається в смт. Ромодан під охороною працівників поліції та ТРО, оскільки неможливо транспортувати вищевказаний транспортний засіб у зв`язку з відсутністю ключів замка запалювання та можливістю пошкодження транспортного засобу шляхом примусового транспортування.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував необхідністю збереження вказаного в клопотанні майна в якості речових доказів по даному кримінальному провадженню. Вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України і на нього може бути накладено арешт з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального правопорушення.
Ч. 1 ст. 239 КК України передбачена кримінальна відповідальність за забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
Основний безпосередній об`єкт злочину встановлений порядок раціонального використання, захисту і відтворення земель як складної природної екосистеми, тісно пов`язаної з іншими елементами довкілля. Його додатковим обов`язковим об`єктом є життя і здоров`я особи. Предметом злочину виступають землі будь-якого цільового призначення.
Об`єктивна сторона злочину полягає у забрудненні або псуванні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
У складі цього злочину терміни «забруднення» та «псування» одночасно позначають і діяння, і суспільно небезпечні наслідки.
Види забруднення земель можуть бути різними хімічне, радіоактивне, бактеріальне тощо. Поняттям забруднення земель слід охоплювати їх отруєння, тобто насичення ґрунтів токсичними речовинами, внаслідок чого земля перетворюється на фактор небезпеки для людини, флори і фауни.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 16 вересня 2022 року поблизу смт. Ромодан на 22 кілометрі траси Лубни-Миргород органом досудового розслідування було проведено огляд місця події, в ході якого на узбіччі виявлено сліди від зливу відходів органічного походження та встановлено, що загальна площа місця забруднення земельної ділянки відходами (нечистотами) становить 59,5 м2. Також працівниками поліції було оглянуто транспортний засіб марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_13 пояснили, що вони бачили, як асенізатора машина марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснює злив нечистот біля смт. Ромодан. Згідно пояснень свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 асенізатор марки «МАЗ» здійснював відкачку каналізації за грошові кошти без укладення відповідних договорів.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні підстави вважати, що саме за використанням вказаного в клопотанні транспортним засобом здійснювався злив нечистот у невідведеному для цього місці, тобто транспортний засіб марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 1 ст. 239 КК України, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Вирішуючи питання про накладення арешту на вказаний в клопотанні транспортний засіб, слідчий суддя враховує також наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке є доказом кримінального правопорушення, чи якщо за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.
Особа, на майно якої накладено арешт, фактично позбавляється права розпорядження та користування ним. Безумовно, внаслідок накладення арешту на майно особа зазнає втручання з боку держави в особі її державних органів у її право на мирне володіння таким майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
З огляду на вказану вище правову підставу накладення арешту на майно та з метою реалізації функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчому судді належить під час розгляду клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача з`ясовувати та перевіряти, чи такий засіб забезпечення кримінального провадження є виправданим втручанням у право власності особи, тобто «передбачений законом», здійснюється в «інтересах суспільства», та враховувати розумне співвідношення пропорційності між засобами та метою, «яка має бути реалізована будь-якими засобами, що застосовуються державою, в тому числі тими, які спрямовані на встановлення контролю за використанням особою своєї власності» (рішення у справі «Боржонов проти Російської Федерації», §§5763).
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що надані представником власника майна документи, а саме копії актів звірки взаємних розрахунків, рахунки на оплату послуг, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію ФОП ОСОБА_14 , витягу з реєстру платників податків єдиного внеску ОСОБА_14 , договору оренди спеціалізованого транспортного засобу та договору про надання послуг, не свідчать про суттєве обмеження правомірної підприємницької діяльності у разі накладення арешту на автомобіль марки «МАЗ» і вважає, що в даному конкретному випадку обмеження правомірної підприємницької діяльності є виправданим втручанням у право власності останнього, оскільки здійснюється в інтересах суспільства.
Місцем зберігання транспортного засобу марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: вул. Мінзаводська, 1А, м. Миргород Миргородського району Полтавської області.

Оскільки ключі від вантажної спеціалізованої асенізаційної цистерни марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником не надано, транспортування транспортного засобу до місця його зберігання з метою належного збереження речового доказу працівниками поліції неможливе, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати власника доставити транспортний засіб до місця зберігання.
В задоволенні клопотання про накладення арешту на ключі від замку запалювання транспортного засобу марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , необхідно відмовити, оскільки відповідно до матеріалів клопотання вказані ключі речовим доказом по даному кримінальному провадженню не визнано.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власником на вантажну спеціалізовану асенізаційну цистерну марки «МАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якої відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 , визначивши місцем зберігання майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: вул. Мінзаводська, 1А, м. Миргород Миргородського району Полтавської області. Зобов`язати власника доставити транспортний засіб до місця зберігання.
В задоволенні клопотання про накладення арешту на ключі від замку запалювання транспортного засобу, відмовити.

Копію цієї ухвали для виконання направити прокурору, який звернувся з цим клопотанням.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1