БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/50/22
Справа № 356/221/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2022 Березанський міський суд Київськоїобласті у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області під час трансляції з іншого приміщення Октябрського районного суду м. Полтави обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000607 від 26 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переброди Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого: 01.07.2021 Березанським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 156 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000607 від 26 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
У підготовчому судовому засіданні старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000607 від 26 березня 2022 року прокурор Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання обґрунтувала тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. До затримання обвинувачений не працював, не навчався, не мав постійного джерела прибутку, власного житла, проживав тривалий час зі свідком ОСОБА_7 в її будинку, за місцем своєї реєстрації тривалий час не проживає, з своїми дітьми відносини не підтримує. Все це, на думку прокурора, свідчить про існування ризику переховування від суду.
Також, як зазначила прокурор, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 , як фізично, так і психологічно, оскільки остання повідомила про вказаний злочин, надала викривальні покази щодо нього, проживає в будинку, де трапилась подія злочину та було його співмешканкою.
На думку прокурора, існує ще один ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчиняти нові злочини. Свою позицію прокурор обґрунтувала тим, що відповідно до вимоги про судимість обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на теперішній час є судимим за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України і відбуває покарання за вказаний злочин у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки. Тобто, ОСОБА_4 , на думку прокурора, обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в період іспитового строку, що вказує на можливість вчиняти обвинуваченим нові злочини.
Прокурор наголошувала, що стан здоров`я та вік ОСОБА_4 дозволяє перебувати йому під вартою в слідчому ізоляторі.
Щодо неможливості застосувати до ОСОБА_4 інші більш м`які запобіжні заходи прокурор пояснила суду наступне. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не зможе забезпечити належної поведінки, зважаючи на його особу. Особиста порука теж не може бути застосована, оскільки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання щодо обвинуваченого саме такого запобіжного заходу. Застосування застави неможливе через відсутність законних та постійних джерел заробітку в обвинуваченого, а також те, що злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , скоєний із застосуванням насильства. На переконання прокурора, застосування до обвинуваченго запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе унеможливити залишення обвинуваченим місця його проживання та в подальшому вчинювати протиправні дії, оскільки він не має коштів для проживання. Окрім цього, проживав до затримання в будинку ОСОБА_7 , разом з нею, яка є свідком у кримінальному провадженні. Тому єдиним запобіжним заходом, на думку прокурора, може залишитися лише тримання ОСОБА_4 під вартою, яке слід продовжити до 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого прокурором клопотання не заперечував, підтвердивши наявність ризиків, які були озвучені стороною обвинувачення.
Захисник ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу щодо його підзахисного не заперечував, однак клопотав, щоб раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, був змінений на більш м`який цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування своєї позиції, не заперечуючи при цьому існування ризиків, викладених прокурором, вказував, що тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише у виняткових випадках. Тому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для його підзахисного буде цілком достатньо, щоб запобігти ризикам, про які наголошувала прокурор.
Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.
Щодо призначення справи до судового розгляду, здійснення розгляду справи у відкритому судовому засіданні суддею одноособово прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла не заперечували.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Березанському міському суду Київської області.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, відтак, суд провів підготовку до судового розгляду, з метою чого: визначив дату та місце проведення судового розгляду, з`ясував у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясував питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.
На виконання вимог ч. 4 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд роз`яснив ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.
Щодо клопотання прокурора по продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд виходить з наступного.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 28.03.2022 ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.05.2022, а ухвалою слідчого судді вказаного вище суду від 20.05.2022 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 27.06.2022 включно.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповіднодо ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В силу приписів ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За змістом ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободо бмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Отже, в розумінні п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до ОСОБА_4 може застосовуватися запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом перевірено наявність визначеної ч. 2 ст. 177 КПК України підстави застосування запобіжного заходу, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв протии України»). Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Суд дійшов до переконання, що конкретним суспільним інтересом, який превалює над принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад, спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, однак застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на даний час не відпали ризики, які були підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд звертає увагу на те, що всі ризики, озвучені прокурором в ході розгляду даного клопотання, підтверджуються як документами, доданими прокурором до клопотання, так і поясненнями всіх учасників підготовчого судового засідання.
Доказів, які б спростовували наявні ризики та вказані обставини, суду не надано.
Відомостей, які б вказували на неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в місцях затримання (стан здоров`я, вік), суду не надано.
На переконання суду прокурором доведено наявність ризиків, які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також прокурором доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд робить висновок, що захисником не наведено жодних обставин, які б спростовували доводи прокурора щодо наявності реальних ризиків щодо забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. А тому підстав для задоволення такого клопотання немає.
Отже, враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 діб.
Вказаний вище запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, таким, що відповідає особі обвинуваченого та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст. 314-316, 177, 181, 183, 194, 199, 392-393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000607 від 26 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Березанського міського суду Київської області на 13 годину 00 хвилин 07 липня 2022 року.
Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Переброди Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 25 серпня 2022 року до 16 години 00 хвилин та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
В судове засідання викликати: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_6 .
Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
У решті ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1