Справа № 703/611/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2022 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження по обвинуваченню:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженої, має на утрианні п`ятьох неповнолітніх дітей, непрацюючої, несудимої;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Пилиповичі Бородянського району Київської області, українки, громадянки України, учениці 9 класу Пилиповецької ЗОШ І-ІІ ступенів Бородянського району Київської області, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

обох за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 27 грудня 2021року близько 12 год., за попередньою змовою між собою, маючи злочинний умисел на заволодіння чужим майном, без дозволу власника зайшли на територію будинкоолодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , де з приміщення сараю, таємно, викрали брухт чорного металу, загальною вартістю 486 грн 42 коп., який перенесли на територію сусіднього нежилого будинковлодіння.

Повернулись до приміщення сараю, з метою подальшого заволодіння брухтом чорного металу, не змогли довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як були викриті у вчиненому ОСОБА_8 , яка припинила їх дії.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 винними себе визнали повністю і пояснили суду, що дійсно в кінці грудня 2021 року вони зайшли на територію будинковолодіння по АДРЕСА_2 , де із сараю намагалися викрасти металобрухт, але були виявлені господаркою будинку, яка викликала поліцію.

Крім повного визнання вини обвинуваченими, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується:

- даними протоколу прийнятя заяви ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 27 грудня 2021 року про те, що невідомі особи вчинили крадіжку металевих речей;

- даними протоколу огляду місця події та таблицею зображень до нього від 27 грудня 2021 року, згідно якого було оглянуто будинковолодіння по АДРЕСА_2 та прилеглу територію, яким зафіксовано обстановку на місці події та вилучено візок з металобрухтом;

- даними протоколу додаткового огляду місця події та таблицею зображень до нього від 8 лютого 2022 року, згідно з яким оглянуто господарські приміщення будинковолодіння АДРЕСА_2 ;

- даними протоколу огляду предметів та таблицею зображень до нього від 7 січня 2022 року, згідно з яким було оглянуто та зважено металобрухт, вилучений при огляді місця події 27 грудня 2021 року;

- даними висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-22/642-ТВ від 21 січня 2022 року експерта №1/179 від 21 лютого 2019 року, згідно вартість металобрухту, який намагалися викрасти обвинувачені, становить 486 грн.42 коп.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вони вчинили незакінчений замах на таємно викрадення чужого майна, за попередньою змовою, группою осіб, з проникненням у сховище.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Визначені в ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до вказаних засад обвинуваченим має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципу співмірності цей захід примусу за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватих. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004р. № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд, виконуючи вимоги ст. 50, 65, 66, 67 КК України та правові позиції, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахувавши ступінь тяжкості вчинененого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, характер, спосіб вчинененого кримінального правопорушення, особи винуватих, які раніше не притягувалися до кримінальної відповідальності і за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжуючих покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання для обох обвинувачених: щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні неповнолітніх дітей - для ОСОБА_6 і вчинення злочину неповнолітнім - для ОСОБА_7 , суд вважає за можливе обрати їм покарання у виді позбавлення волі, і, застосувавши ст. 75 КК України до ОСОБА_6 та ст. 104 КК України до ОСОБА_7 , звільнити їх від відбування покарання з випробуванням та покласти на них обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1та п. 2 ч.2 ст.76 КК України.

Оскільки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинили замах на злочин, покараняїм слід призначати відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України, врахувавши ступінь здійснення злочинного наміру та причин,внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 , в прибуток держави належить стягнути 343 грн. 24 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_6 і ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їм покарання 3 роки позбавлення волі кожній.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засуджених від відбування призначеного покарання, якщо вони протягом річного іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 і п. 2 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 343 грн. 24 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речові докази, які передані на зберігання потерпілій залишити їй за належністю, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1