ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/439/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 004806 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранітне, Тельманівського (Бойківський) району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
В ніч з 13.11 2020 року на 14.11.2020 року, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час також перебувала ОСОБА_6 . В цей момент ОСОБА_3 маючи претензії побутового характеру до ОСОБА_7 почав з`ясовувати стосунки з останньою, внаслідок чого виник словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у приміщенні кім. АДРЕСА_4 не реагуючи на зауваження та прохання останньої припинити конфлікт та покинути приміщення кімнати, підійшов до ОСОБА_7 , та умисно завдав декілька ударів рукою в область голови та обличчя внаслідок чого потерпіла впала підлогу в кімнаті, а потім наніс ще два удари рукою в область тулубу в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 042/1-1120-2020 від 18.11.2020 отримані ОСОБА_9 тілесні ушкодження, відносяться до легких, які виразилися у синці в правій підочній ділянці, на повіках лівого ока, на спинці та правому скаті носу, зовнішній та передній поверхнях правого плеча в верхній третині, на тильно-ліктьовій поверхні лівого передпліччя в середній третині.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 в ніч з 13.11.2020 рорку на 14.11.2020 року знаходячись в кімнаті № 5 буд. АДРЕСА_5 , під час спричинення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись безпорадним станом потерпілої яка в той час перебувала на підлозі, шляхом-вільного доступу, відкрито викрав мобільний телефон марки «VIVO Y91С 1820», вартістю 3260 грн., який знаходився на стільці в даній кімнаті.
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.186 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та за ч. 1 ст. 186 КК Укрїни як відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України та у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 186 КК України, також враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність судимостей суд приходить до висновку, що обвинуваченого на підставі ст.75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановлення іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковувваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового зкримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Призначене покарання у виді штрафу на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Речові докази - залишити за належністю.

До набрання вироком законної сили, змінити застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов"язання, звільнивши останнього з-під варти в залі суду, негайно. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: