печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022 у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020, -
ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022, у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 на майно, а саме на документи та грошові кошти, які були вилучені під час обшуку 16.09.2021 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 27.07.2022 року на адресу суду надійшло клопотання про скасування арешту майна у новій редакції. У вказаному клопотанні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 22.07.2022 року, посилаючись на те, що арешт на майно накладено повторно. Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, без участі представників ОСОБА_4 під час розгляду питання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження. Також посилається на те, що сторона обвинувачення неодноразово зверталася з клопотаннями про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , у задоволенні яких було відмовлено. Разом з тим, адвокат звертає увагу на те що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України та немає жодного відношення до вказаного кримінального провадження. У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, подав до суду письмові заперечення у яких просив клопотання залишити без розгляду, посилаючись на те що, адвокати неодноразово зверталися до слідчого судді з аналогічними клопотаннями, крім того наголошує на тому, що вказаний арешт має на меті забезпечення речових доказів та можливої конфіскації майна. До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у клопотанні підтримує, просить задовольнити. При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку. У провадженні ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020 року за № 0002380, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022, у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020, накладено арешт на майно, а саме: на речі, документи та грошові кошти, які вилучені під час обшуку, який відбувся 16.09.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 09.09.2021 року №757/48286/21-к, у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні. Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування. Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладено в тому числі на гроші у безготівковій формі, які знаходяться на банківських рахунках. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, чи було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Так, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 170 КПК України та відповідає критеріям речового доказу, які встановлені ст. 98 КПК України. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. Крім того, слідчий суддя врахував, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження. Водночас заявником вищезазначених висновків слідчого судді жодним чином не спростовано, доказів необґрунтованості накладення арешту та того, що у вказаному арешті відпала потреба, не надано. Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, а тому не знаходжу підстав для задоволення клопотання. Крім того, слід зазначити, що скасування арешту з вказаного майна було неодноразово предметом розгляду у суді. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 04.05.2022 року у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 року вже скасовано. Клопотання адвоката про скасування арешту майна у новій редакції, яке подано слідчому судді 27.07.2022 року, не береться слідчим суддею до уваги, оскільки це не передбачено нормами ст. 174 КПК України. Разом з тим, заявник має право звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна. З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 392 КПК України, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.05.2022 у кримінальному провадженні № 0002380 від 20.11.2020 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1