ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000003 від 03 січня 2022 року, на підставі обвинувального акта та угоди про примирення потерпілого з підозрюваним, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , яка не працює, незаміжня, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судима, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальниий акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 23 лютого 2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що ОСОБА_3 15 грудня 2021 року приблизно о 17:05 год, перебуваючи в одній із кімнат житлового будинку свого знайомого ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її кримінально - протиправні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно викрала мобільний телефон марки «HUAWEI Р30 PRO», вартістю 2192,85 грн, який знаходився у тумбі, після чого з викраденим мобільним телефоном з місця скоєння крадіжки зникла, маючи при цьому реальну можливість вільно розпоряджатись викраденою річчю на власний розсуд, тому ОСОБА_3 винна у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно з угодою про примирення від 23.02.2022 року обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину за ч. 1 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 80 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину в скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. Викрадене майно повернула. Також пояснила суду, що угоду уклала добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.

Потерпілий також просив затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди зрозумілі. Претензій матеріального та морального характеру не має. Викрадене майно повернуто.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити цю угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні нетяжкого злочину.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені в ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї в разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

Також судом встановлено, що дана угода про примирення між потерпілим та на даний час обвинуваченою за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Тому наявні правові підстави для затвердження угоди, укладеної 23.02.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною (обвинуваченою) ОСОБА_3 , а також про призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи слід покласти на ОСОБА_3 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення від 23.02.2022 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді виді громадських робіт на строк 80 годин.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи від 27.01.2022 року №СЕ-19/120-22/237-ТВ в сумі 686,48 грн.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «HUAWEI Р30 PRO», який переданий потерпілому під зберігальну розписку, залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1