Провадження №1-кс/554/256/2022
У Х В А Л А
іменем України
15.06.2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю заявника ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 27.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року,

встановив:

17.11.2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 від 27.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 372 КК України.

Постанову слідчого заявник вважає незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Просив суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року.

У судовому засіданні заявник та його представник подану скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

У судовому засіданні та згідно постанови слідчого встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 372 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_3 за фактом службового підроблення, а також притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

Однією з обов`язкових ознак офіційного документа є його здатність спричиняти наслідки правового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях , речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Таким чином, протоколи допитів свідків здобуті під час досудового розслідування, для суду, який розглядає справу по суті не можуть бути визнані доказами через, що фактично не відповідають ознакам офіційного документа в частині здатності спричиняти наслідки правового характеру.

Ураховуючи викладене, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у даному кримінальному провадженні відсутній.

Окрім цього, є очевидно відсутнім склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України, у разі винесення обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , який набрав законної сили та перевірений касаційною інстанцією. у зв`язку із тим, що докази здобуті в ході досудового розслідування визнані достатніми та допустимими для доведення винуватості ОСОБА_3 .

Ураховуючи викладене, склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України у даному кримінальному провадженні також відсутній.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що при здійснення досудового розслідування слідчим були вчинені усі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, надано належну правову оцінку обставинам кримінального правопорушення.

При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий вірно прийшов до висновку щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 27.10.2021 року є обґрунтованою, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, слідчим зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано всіх учасників події, та надано правову оцінку їх показанням та діям.

Доводи заявника щодо незаконності оскаржуваної постанови не спростовують наведених висновків слідчого, а тому відхиляються за безпідставністю.

З урахуванням викладеного та того, що в ході проведення досудового розслідування виконано ряд необхідних процесуальних та слідчих дій, за результатами яких слідчим встановлено відсутність події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 372 КК України, слідчий суддя вважає, що слідчий, з дотриманням вимог КПК України, прийшов до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Законних підстав для скасування постанови слідчого про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 27.10.2021 про закриття кримінального провадження № 0000020 від 05.01.2021 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1