Справа №357/2809/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2577/2022 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

23 серпня2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що протягом останнього часу у поведінці засудженого хоча і відбулися позитивні зміни, водночас наявне у засудженого заохочення від 01.04.2021 року є одноразовим та не носить систематичний характер. Отже, суд вказав про відсутність законних підстав для умовно-дострокового звільнення, тобто обставин, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування покарання.

Апелянт вказує, що аналізом матеріалів особової справи засудженого встановлено, що останній досить позитивно характеризується, має заохочення, непогашених стягнень не має, в тому числі позитивно характеризується в ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)», де відбув найбільший термін покарання. Щодо незначної кількості заохочень, захисник зазначає, що у зв`язку із хворобою серця, інвалідністю через це, та суворим обмеженням у праці, засуджений не в змозі отримати бажані заохочення через неможливість виконувати тяжку роботу. На думку захисника, ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою, визнанням вини, щирим каяттям довів своє виправлення, а тому вважає за можливе звільнення його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідного строку покарання, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Відповідно до чинного законодавства при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018, яким його визнано у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки. Вироком Донецького апеляційного суду від 16.01.2019 вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено у цій частині новий вирок, яким призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Постановою Верховного Суду від 08.08.2019 вирок Донецького апеляційного суду від 16.01.2019 залишено без змін. Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 08.04.2020, кінець строку 08.04.2023.

Згідно роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення соціально-психологічної служби № 6 відділу соціально-виховної та психологічної роботи, засуджений ОСОБА_8 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 08.04.2020.

В ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» відбував покарання з 08.04.2019, зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» відбував покарання з 19.06.2020. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

З 09.03.2021 проходив лікування в МОБ при державній установі «УВП № 4» Дніпропетровської області, де характеризувався негативно, мав 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку, заохочень не мав.

В ДУ «Селидівська виправна колонія (№82)» відбував покарання з 13.07.2021. За час відбування покарання в установі зарекомендував себе позитивно, мав 1 заохочення, стягнень не мав.

В ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» відбуває покарання з 15.04.2022, за весь час відбування покарання в установі зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується під час виконання дорученої роботи, завжди здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Намагається дотримуватись правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та роботі зі самообслуговування під наглядом адміністрації.

Згідно з витягом з протоколу № 19 від 11.05.2022 питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 розглядалось на комісії, за результатами розгляду вирішено відмовити в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

З довідки про заохочення та стягнення вбачається, що на даний період часу ОСОБА_8 має одне заохочення за сумлінне ставлення до праці, яке було застосовано 01.04.2022 та одне стягнення за вилучення гральних карт, яке було застосовано 25.05.2021 та яке станом на день звернення до суду із клопотанням погашене у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що протягом останнього часу у поведінці засудженого хоча і відбулися позитивні зміни, водночас вказане заохочення, яке застосовувалося до засудженого ОСОБА_8 за весь час відбування покарання, а саме 01.04.2021 року є одноразовим та не носить систематичний характер.

До цього, в період з 19.04.2019 року по 18.04.2022 року, засуджений ОСОБА_8 не мав заохочень, при цьому отримав одне стягнення, а саме 26.05.2021 року накладалось дисциплінарне стягнення у виді догани за вилучені гральні карти. Зазначене стягнення хоча і погашене за сплином часу, проте має враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо стану здоров`я засудженого, то під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 є інвалідом ІІІ групи, за діагнозом: ревматизм, активна фаза, возвратний ревмокардит, комбінований порок серця, стендова недостатність мітрального клапану, недостатність 3-х створчатого клапану, ревматичне ураження кріпних та малих суглобів рук і ніг, потребує стану лікування та обстеження, оперативного лікування на серці та постійного нагляду лікаря.

Разом з тим, згідно ст. 81 КК України головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжкого злочину, суд врахував, що останній має 1 стягнення, яка погашене у встановленому законом порядку, та 1 заохочення, не працевлаштований.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, при цьому суд обґрунтовано не взяв до уваги ставлення засудженого до праці з об`єктивних причин у зв`язку із незадовільним його станом здоров`я.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Приписами ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання дійшов правильного висновку, що мета покарання щодо виправлення засудженого в даному випадку не досягнута та відсутні усі правові ознаки, які б переконливо свідчили, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання осіб, до яких можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що засуджений ОСОБА_8 дійсно став на шлях виправлення, що є обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Суддя Суддя Суддя