Справа №522/4566/22
Провадження №1-кс/522/2352/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 08.04.2022 року звернулась до слідчого судді зі скаргою відповідно якої просила зобов`язати уповноваженого прокурора Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за її заявами від 02.04.2022 року про вчинення Головою Морської Адміністрації та іншими посадовими особами Морської адміністрації, а також Міністром інфраструктури України та іншими посадовими особами Міністерства інфраструктури України злочинів, передбачених ст.ст. 206, 209, 255, 256, 358, 364, 366, 368 КК України (за фактами використання посадовими особами Міністерства інфраструктури України та Морської адміністрації підроблених документів на так званий «пором «Кислицький», що здійснюється у приміщенні центрального апарату Морської адміністрації).
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином. Надала суду додаткові пояснення, відповідно якої просила задовольнити скаргу без участі представника.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлені належним чином.
Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що 02.04.2022 року ОСОБА_3 направила до Генерального прокурору, Директора НАБУ, Директора ДБР, Керівника ТУ ДБР у м. Миколаєві, Начальника ізмаїльського РВП ГУНП, Керівника Ізмаїльської окружної прокуратури, Голови Морської адміністрації, Міністра інфраструктури, Президента України заяву про вчинення посадових, корупційних та інших умисних злочинів посадовими особами Міністерства інфраструктури України та Морської адміністрації на користь злочинної організації в умовах воєнного часу.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).
Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18.
Разом з тим, заява ОСОБА_3 не містить відомостей про вчинення злочину, а містить власне міркування заявника, щодо обставин використання так званого «порому « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Особливої уваги заслуговує і той факт, що ОСОБА_3 звертається з заявами в яких викладає аналогічні обставини відносно великої кількості службових та посадових осіб.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Слідчий суддя вважає, що такі дії заявника, що полягають у подачі чисельної кількості аналогічних заяв вказує на легковажне ставлення до представників правоохоронних органів, а також до суду, і тому суперечить цілі права на звернення із повідомленням про вчинення злочину, передбачених ст.ст.60, 214 КПК України. Дії заявника очевидно вказують на зловживання нею процесуальними правами, не відповідають вимогам ст.214 КПК України, тому її скарга на бездіяльність не підлягає задоволенню з наведених підстав.
Керуючись ст. ст. 214-216, 220, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1