Справа № 626/3302/21
провадження № 1-кп/632/41/22

У Х В А Л А
/про продовження запобіжного заходу/

14 квітня 2022 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 17.08.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор 13.04.2022 звернувся до суду з клопотанням про продовження щодо ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу, оскільки останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також у зв`язку із тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду та вплив на свідків у кримінальному провадженні, які були підставами для застосування обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, продовжують існувати, т.я. наразі триває розгляд кримінального провадження по суті.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану» та ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації проти України, запроваджено воєнний стан (https://www.president.gov.ua/ documents/7 та https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/2102-IX ), який продовжено Указом Президента України.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Суди здійснюють правосуддя в безперебійному режимі в умовах відсутності загрози життю та здоров`ю учасників справи.

Обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою і останній наразі перебуває в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Від адміністрації установи надійшло повідомлення про відсутність Інтернет зв`язку, та що останні не мають можливості у будь - який інший спосіб вийти на зв`язок з судом, тому клопотання розглядається у відсутність обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу його підзахисному, вважає, що останньому можна застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Посилався на відсутність даних, що останній буде впливати на свідків та буде переховування від суду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши документи, представлені в обґрунтування клопотання та матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд дійшов наступного.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованим, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розгляду, що не виключає можливості продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також ст. 199 КПК України передбачено, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, 27 серпня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та в той же день слідчим суддею щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
19.11.2021 в підготовчому судовому засіданні ухвалою Красноградського районного суду Харківської області задоволено клопотання прокурора та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 16.01.2022 включно.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.01.2022 задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено і ухвалою від 04.03.2022.

Підставою прийняття такого рішення слідчим суддею стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, метою - запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст.177 КПК України, - переховуванню від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти (рішення у справах «Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
У розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя людини, за яке передбачене максимальне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, а ризики, які враховані судом та виправдовують тримання його під вартою, і були підставами для застосування саме такого запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки під час судового розгляду останнього, суд доходить висновку про доцільність продовження раніше застосованого щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, та доводи в його обґрунтування, не можна визнати такими, що ставлять під сумнів наведені вище висновки суду, а відтак, суд вважає за необхідне у вказаному клопотанні відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», застосований відповідно до ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області, продовжити на 60 діб, по 12 червня 2022 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1