Справа № 138/1560/22
Провадження №:1-кп/138/206/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2022 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з Державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№1)» кримінальне провадження № 0000291 від 22.06.2022 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибока Балка Знам`янського району Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, дітей не має, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, вирішив вчинити викрадення чужого майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 червня 2022 року орієнтовно о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 проходив по АДРЕСА_3 , де помітив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , користувачем якого є ОСОБА_7 . У цей момент, у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна з даного автомобіля.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, керуючись корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_4 відчинив водійські двері вказаного автомобіля, які не були зачинені на ключ, та побачив між передніми сидіннями барсетку, перевірив її вміст та виявив у середині грошові кошти у сумі 520,00 грн., які помістив собі до кишені та залишив салон автомобіля.

У цей час злочинні дії ОСОБА_4 , який вже відходив від автомобіля, виявив ОСОБА_7 , який почав кричати до ОСОБА_4 аби той зупинився.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його злочинні дії перестали бути таємними, помічені потерпілим і оцінюються як відкрите викрадення, з метою доведення злочину до кінця та втечі з місця події, зник із викраденими грошовими коштами у невідомому напрямку, при цьому викрадене привласнив і розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 520,00 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та підтвердив усі обставини, про які зазначено в обвинувальному акті. У скоєному щиро каявся. Просив призначити покарання менше чим 7 років позбавлення волі. Зазначив, що бажає працевлаштуватися.
Захисник в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, на підставі ст. 69 КК України, також просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання, згідно ст. 75 КК України, з випробуванням строком на 3 роки.
Потерпілий в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про проведення судового розгляду без його участі. Зазначив, що притензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а тому просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

Прокурор в судовому засіданні орієнтувала суд про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі, зарахувати в строк відбування покарання згідно ч. 5 ст. 72 КК України строк тримання під вартою з моменту затримання 22.06.2022 по день ухвалення вироку, з розрахунку 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі. Також просила скасувати арешт накладений на речові докази та вирішити їх долю.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченомусуд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога чи у лікаря-психіатра не перебуває, групи інвалідності не має, не одружений, утриманців не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 . можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, що дає підстави суду призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах нижньої межі санкції ч. 4 ст. 186 КК України.
При ухваленні такого судового рішення суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не працював до затримання, не одружений, жодних утриманців не має, за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів не перебуває, групи інвалідності не має, а також наявна лише одна обставина, яка пом`якшує покарання, а тому суд не вбачає підстав для можливості застосування в даному випадку положень ст. 69, 75 КК України та призначення покарання менш суворого, ніж визначено ч. 4 ст. 186 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченому строк тримання під вартою в строк відбування покарання, за період з моменту затримання по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу слід залишити той же.
Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Згідно ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на речові докази та вирішити їх долі, згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.12, 63, 65-67, 72, ч.4 ст.186 КК України, ч. 3 ст.349, 368-370, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у строк призначеного покаранняз 22.06.2022 по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.06.2022 на грошові кошти у сумі 520 гривень, купюрами: 200 гривень ЦБ 6941983, 200 гривень ДБ 4704064,100 гривень УА 8794772, 10 гривень ЮД 4377883, 5 гривень ЮЖ 9907183, 5 гривень УЄ 4349207, власником яких є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 та які знаходяться на зберіганні в сховищі цінностей відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк», згідно договору № 1/2016-РД від 10.03.2016, в полімерному пакеті з описом, згідно акту приймання-передачі речових доказів, вилучених слідчими підрозділами від 28.06.2022 та повернути їх ОСОБА_7 , як власнику.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику, прокурору та надіслати потерпілому і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_1