Номер провадження:1-в/521/62/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2022 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одеса подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу у місті Києві та Київської області філії державної установи «центр пробації», про приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, у відповідність з діючим законодавством, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу у місті Києві та Київської області філії державної установи «центр пробації», про приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, у відповідність з діючим законодавством.

Так, ОСОБА_3 засуджений 16 листопада 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190, 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від покарання з випробуванням строком на 2 роки. Згідно вироку суду, у відповідності ст. 76 КК України, були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Однак, вироком не покладено обов`язок , передбачений п.1 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Учасники кримінального провадження: представник органу пробації, прокурор, засуджений, у судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 70 КК України, засуджено до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки з покладанням обов`язку на підставі ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Пунктом 14 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, в даному випадку суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Вирок суду набрав законної сили 17.12.2018 року.

В той же час, відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Крім того, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Вирок суду набрав законної сили, та згідно ст. 533 КПК України, це судове рішення є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України, незалежно від їх відношення до нього.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинним кримінальним-процесуальним законодавством передбачено, що суд, який ухвалив вирок, у порядку його виконання має право усунути неточності про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Однак, у будь-якому разі, в порядку виконання вироку не підлягають розгляду питання, які зачіпають суть судового рішення та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються кваліфікації кримінального правопорушення, призначення покарання та вирішення цивільного позову.

При цьому, статтями 537, 539 КПК України законодавець визначив вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків.

Проте зміст даних статей КПК України не містить положень про необхідність вирішення судом питань про приведення у відповідність до законодавства вироку суду, а тому питання, які були поставлені представником органу пробації, суд вважає безпідставними.

Вищевказаний вирок суду є доступним, зрозумілим, не містить положень, які викликають будь-які сумніви і протиріччя й таким, що не допускає іншого тлумачення, а тому підлягає виконанню.

При цьому, доводи заявника, зазначені в поданні, щодо необхідності, на його думку, приведення у відповідність до вимог закону вказаного вироку в частині покладення обов`язку, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, фактичного зачіпають суть судового рішення та погіршують становище засудженого ОСОБА_3 , що є не припустимим та безпідставним та вирішення цього питання може здійснюватись виключно в межах процедури апеляційного оскарження вироку.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу у місті Києві та Київської області філії державної установи «центр пробації», про приведення вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 16.11.2018 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 190 КК України, у відповідність з діючим законодавством, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1