Провадження № 1-кп/760/1817/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року м. Київ
Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002706 від 01.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
осіб, які виявили бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_3 , - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалами суду строк тримання під вартою обвинуваченого продовжено до 16.07.2022 включно.

14.06.2022 року від адвоката ОСОБА_6 , який є захисником обвинуваченого ОСОБА_3 , до суду надійшло письмове клопотання про зміну обраного останньому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на інший, не пов`язаний з перебуванням під вартою, а саме передачу на поруки особам, які заслуговують на особливу довіру та є керівниками територіальної оборони у Київській області,- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Суд, розглядаючи вказане клопотання, а також питання щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, виходить з такого.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 зазначила, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема, можливості ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на учасників провадження, а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, тяжкість, обставини та роль у скоєному ним злочину.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вказали на необхідність зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу на поруки, обґрунтовуючи яке вказали на відсутність та недоведеність ризиків, що можуть вплинути на хід судового розгляду, вчинення злочину у зв`язку зі збігом тяжких життєвих обставин, міцні соціальні зв`язки та відсутність претензій з боку потерпілої. Зауважили про наявність у ОСОБА_3 місця проживання, медичної освіти, що необхідне під час дії воєнного стану. Захисником надані позитивні характеристики на осіб, які виявили бажання взяти на поруки обвинуваченого, - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були присутні в судовому засіданні та встановлені судом.

Аналізуючи доводи, наведені та обґрунтовані у судовому засіданні, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даній стадії кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, що є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, та підтверджується матеріалами, які надійшли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими він, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, незаконно впливати на учасників процесу, які не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні за попередньою змовою групою осіб особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; також обвинувачений не має постійного місця проживання у м. Києві, за місцем судового розгляду та здійснення кримінального провадження, офіційно не працевлаштований та не має офіційних стабільних доходів; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні не досліджено усі докази.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених не змінилися, судовий розгляд триває, докази не перевірені у повному обсязі. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинувачених залишився без змін.
Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченим, їх поведінку під час вчинення злочину, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність у обвинуваченого офіційних, законних доходів та міцних соціальних зв`язків, вагомість наявних та досліджених доказів, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинувачених під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.
На даний час ризики, як зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, незважаючи на тривалість кримінального провадження, тобто є триваючими, доводи сторони захисту та самого обвинуваченого, зокрема, щодо задовільних характеристик, наявності утриманців, місця проживання, соціальних зв`язків, медичної освіти не спростовують їх, судове слідство триває.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисником та обвинуваченим, не дивлячись на задовільні характеристики останнього, не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження, навіть в умовах воєнного стану, тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 11.09.2022 включно.

Враховуючи викладене, зважаючи на раніше наведені обставини кримінального провадження, запропонований запобіжний захід у виді особистої поруки осіб, які беззаперечно заслуговують на довіру в умовах воєнного стану, не забезпечать запобігання раніше вказаним ризикам. Захисником та обвинуваченим не доведено, що вони перестали існувати, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 також не підлягає задоволенню.

Підстав для визначення розміру застави, відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає, так як інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331, 350 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на передачу на поруки обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку дії, обраного ОСОБА_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11.09.2022 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 11.09.2022 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим, в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1