Справа № 750/5546/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_13
Провадження № 11-кп/4823/118/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_14

суддів ОСОБА_15, ОСОБА_16

секретаря судового засідання ОСОБА_17

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000995 від 05.04.2021 р., за апеляційними скаргами захисника-адвоката ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 та захисника-адвоката ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Билбасівка, Слов`янського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

01.03.2017р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.3 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки 5 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_20

обвинувачених ОСОБА_1 , ОСОБА_2

їх захисників - адвокатів ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_21

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та їм призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 років позбавлення волі.

У строк відбування покарання за даним вироком зарахувати обвинуваченим строк їх тримання під вартою та початок строку відбування покарання обчислювати з 05.04.2021 р., тобто з дня їх фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно них у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 1287 грн. 07 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 близько 17 год. 35 хв. 05.04.2021р. за попередньою змовою з ОСОБА_2 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи на території, прилеглій до магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 228, вчиняв відволікаючі дії, шляхом вступу у діалог з потерпілим ОСОБА_3 , у той час, як ОСОБА_2 відволікав увагу, шляхом демонстрації потерпілому ОСОБА_3 прийомів боротьби та утримувавши обхватом руки за шию без удушення, таємно, шляхом вільного доступу, зняв з шиї ланцюжок, виготовлений із металу жовтого кольору, плетіння «Бісмарк» 585 проби, вагою 16,25 г, вартістю 26 174 грн. 07 коп. з підвіскою у вигляді хрестика з накладкою зображення ОСОБА_4 та написом «Спаси и Сохрани» 585 проби, вагою 2,25г вартістю 3 418 грн. 38 коп.

Тим самим, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 заволоділи майном ОСОБА_3 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 29 592 грн. 45 коп. та отримали можливість розпоряджатись викраденим на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, близько 18 год. 30 хв. 05.04.2021р. ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_2 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, перебуваючи на території, прилеглій до господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вчиняв відволікаючі дії, шляхом вступу у діалог з потерпілим ОСОБА_5 , у той час, як ОСОБА_2 відволікав увагу, шляхом демонстрації потерпілому ОСОБА_5 прийомів боротьби та утримувавши обхватом руки за шию без удушення, таємно, шляхом вільного доступу, зняв з шиї ланцюжок із металу жовтого кольору, плетіння «Бісмарк» 585 проби, вагою 8,85 г, вартістю 15 813 грн.71 коп. з підвіскою у вигляді хрестика з металу жовтого кольору 585 проби вагою 1,60 г, вартістю 2 592 грн. 46 коп.

Тим самим, ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 заволоділи майном ОСОБА_5 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 18 406 грн. 17 коп. та отримали можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд.

Крім того, близько 19 год. 00 хв. 05.04.2021р. ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_2 , маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, перебуваючи на території, прилеглій до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , вчиняв відволікаючі дії шляхом вступу у діалог з потерпілим ОСОБА_6 , у той час, як ОСОБА_2 відволікав увагу, шляхом демонстрації потерпілому ОСОБА_6 прийомів боротьби та утримувавши обхватом руки за шию без удушення, вчиняв протиправні умисні дії, спрямовані на зняття з шиї ланцюжка з металу жовтого кольору, «Панцирного» плетіння, 585 проби вагою 14 г, вартістю 24 343 грн. 20 коп., однак потерпілий ОСОБА_6 усвідомив протиправні дії обвинувачених та почав здійснювати супротив.

Розуміючи, що їх протиправні дії стали відкритими, незважаючи на супротив потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_2 відкрито заволодів, шляхом зняття з шиї ланцюжка з металу жовтого кольору та утримуючи його у долоні руки, покинув разом з ОСОБА_1 місце вчинення злочину, чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму, отримавши можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_18 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 просив скасувати вказаний вирок суду відносно ОСОБА_1 , а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримання.

Також просить дослідити докази, перелічені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд 1 інстанції не дотримався вимог ст. ст. 412, 17, 86, 87 КПК України та обґрунтував свої висновки недопустимими доказами.

Зокрема, пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 05.04.2021 року проведено з порушенням вимог ст. 228 КПК України, так як протоколи не містять опису зовнішнього вигляду, прикмет або сукупність ознак, за якими потерпілі можуть впізнати особу, а зазначені в них ознаки мають лише загальний характер. Крім того, в протоколі не вказано причин, з яких пред`явлення для впізнання було проведено за фотознімками, за відсутності підозрюваних, при тому, що вони вже були затримані слідчим.

Зазначає, що відповідно до відеозапису із камери відеоспостереження, одна з осіб, яка вчиняла злочин, була у головному уборі та у захисній медичній масці, тобто, потерпілий не міг бачити повністю обличчя підозрюваного, проте, пред`явлення для впізнання проводилось за фотознімками, на яких особа пред`являлась без головних уборів та медичних масок.

Крім того, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_1 було вручене з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 278 КПК України, що свідчить про порушення права ОСОБА_1 на свободу. Аналогічні порушення допущені також і відносно ОСОБА_2 . В даному випадку, на думку апелянта, всі докази, здобуті у кримінальному провадженні після 18-55 год. 06.04.2021 року є недопустимими доказами у відповідності до вимог ст. 87 КПК України.

Вказує, що стороною обвинувачення не було надано доказів, які б вказували на наявність попередньої змови на вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_3 , так і спільне його вчинення.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_3 в суді 1 інстанції допитаний не був, будь-яких фактичних даних про те, що спілкування ОСОБА_1 та потерпілого було направлено на реалізацію об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, матеріали провадження не містять.

Згідно відеозапису із камери відеоспостереження магазину «АТБ-Маркет», два чоловіки не вчиняють жодних дій, направлених на заволодіння майном потерпілого, а тільки стоять біля авто та спілкуються з потерпілим, після чого йдуть від автомобіля. Зазначене повністю узгоджується із показаннями обвинувачених про те, що вказаний злочин було вчинено ОСОБА_2 без участі ОСОБА_1 , а також даними протоколу затримання ОСОБА_2 , згідно якого саме у нього було виявлено та вилучено викрадене майно.

Також стороною обвинувачення не було доведено участі ОСОБА_1 у вчиненні злочину за фактом таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , також не доведено, що вартість викраденого майна є достатньою для визнання такого діяння кримінальним правопорушенням.

Зокрема, експертом було визначено вартість ланцюжка та хрестика, що належать ОСОБА_5 , проте не надано доказів того, що дані вироби є виробами із золота 585 проби та мають вагу, зазначену в постанові про призначення експертизи. Допитаний потерпілий не зміг вказати приблизну вагу хрестика та ланцюжка, чи виготовлені вони із золота і яка їх вартість. В даному випадку апелянт вважає, що висновок експерта не базується на об`єктивно встановлених даних, а тому він є неналежним доказом.

Вказує, що зважаючи на показання обвинувачених та потерпілого ОСОБА_6 не була доведена причетність ОСОБА_1 і до третього епізоду обвинувачення, а показання потерпілого про те, що ОСОБА_1 відволікав його для того, щоб ОСОБА_2 міг викрасти у нього ланцюжок, є тільки припущеннями.

Окрім іншого, показання потерпілих як докази не мають наперед встановлених переваг перед іншими доказами у кримінальному провадженні, в тому числі, над показаннями обвинувачених.

Крім того, діяння за ч. 2 ст. 186 КК України кваліфіковані невірно, так як приймаючи до уваги показання обвинувачених та потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_2 заволодів ланцюжком потерпілого таємно для нього, що підтверджує і сам потерпілий, який вказав, що виявив зникнення ланцюжка вже після того, як обвинувачені від нього відійшли, зрив ланцюжка та його зняття з шиї він не відчув. Після виявлення зниклого майна своєю поведінкою він не дав зрозуміти, що він виявив викрадення, окрім іншого, з вимогою про повернення майна до обвинувачених не звертався. Демонстрація прийому боротьби ОСОБА_2 була відволікаючими діями обвинуваченого для таємного заволодіння майном, а не способом утримання викраденого майна. Тому, на думку апелянта, третій епізод слід кваліфікувати за ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Також при призначенні покарання судом не в повній мірі враховано те, що лише один із інкримінованих злочинів є тяжким, потерпілі не мають будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених, потерпілому ОСОБА_6 повністю відшкодована також моральна шкода.

На думку апелянта, в даному випадку, суд мав визнати добровільне відшкодування шкоди потерпілому обставиною, що пом`якшує покарання.

Вказує, що судом 1 інстанції було допущено неповноту судового розгляду, так як суд відмовив стороні захисту у задоволенні клопотання про повторний виклик свідків - патрульних поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які затримали обвинувачених, показання яких, на думку сторони захисту, мають істотне значення для ухвалення законного рішення.

Крім того, суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність разом із своїм батьком, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, має у власності житло, займається волонтерською діяльністю, за що нагороджений почесною подякою, активно займається громадською діяльністю, входить до складу громадської організації «Слобідське козацьке військо», де характеризується виключно позитивно, має на утриманні непрацездатну матір.

Також судом не в повній мірі врахована роль ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, яка не була пов`язана з безпосереднім заволодінням майном потерпілих. Досудова доповідь не виключає можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

За зазначених обставин, тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого та конкретні обставини справи свідчать про можливість призначення ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_2 просив вказаний вирок суду в частині засудження ОСОБА_2 змінити, перекваліфікувати його дії за епізодом відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_6 з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст. 185 КК України; виключити кваліфікуючу ознаку вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

Також просить пом`якшити призначене ОСОБА_2 покарання, застосувавши ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Також просить дослідити докази, перелічені в апеляційній скарзі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено наявність в діях ОСОБА_2 вчинення злочинів за попередньою змовою групою осіб.

Зокрема, згідно показань потерпілих вони виявили зникнення ланцюжків вже після того, як розійшлися з ОСОБА_2 . Потерпілі не бачили та не розуміли того, що він в них викрадав таємно ланцюжки. ОСОБА_2 злочини вчиняв таємно, нічого не повідомляв ОСОБА_1 .

Згідно протоколу затримання ОСОБА_2 ланцюжки потерпілих були виявлені саме у нього.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_1 показав, що про вчинення злочинів з ОСОБА_2 не домовлявся.

В даному випадку, з врахуванням досліджених доказів, спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинених винною особою дій, суд 1 інстанції мав вийти за межі висунутого обвинувачення і перекваліфікувати злочин з ч. 2 ст. 186 на ч. 2 ст.185 КК України.

Крім того, з показань потерпілих, обвинувачених, відеозаписів, речових доказів вбачається, що ОСОБА_2 вчиняв злочини самостійно, ОСОБА_1 жодних дій, направлених на вчинення злочину, не вчиняв. Дії ОСОБА_1 , які були розцінені судом як відволікаючі, жодними доказами не підтверджені.

Також під час судового розгляду було встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як за епізодом з потерпілим ОСОБА_3 не було зазначено точної адреси місця вчинення злочину, а за епізодом з потерпілим ОСОБА_6 зазначено не вірний час вчинення злочину.

Після виявлення вказаних порушень, суд, порушуючи принципи змагальності сторін, прийняв до розгляду змінений обвинувальний акт, що є істотним порушенням вимог КПК України, так як ст. 338 КПК України передбачає лише зміну обвинувачення в разі зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.

Зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_2 вручено 06.04.2021 року о 19-42 год., тобто, після спливу 24 годин після його затримання, що є істотним порушенням норм КПК України, і як наслідок, не набуття ним статусу підозрюваного.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд 1 інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілим завданої шкоди, наявність заяв потерпілих про відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених та можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, судові доповіді про можливість застосування ст. 75 КК України, поведінку після вчинення злочинів, під час досудового розслідування та розгляду справи, наявність постійного місця проживання, сімейний стан, має дружину, двох малолітніх дітей, позитивні характеристики.

ОСОБА_2 усвідомив протиправність своїх дій, обвинувачується, з врахуванням невірної кваліфікації злочину за ст. 186 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, яке є нетяжким.

На думку захисника, вище вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки даних злочинів, та є підставою для призначення покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачені та їх захисники підтримали подані стороною захисту апеляціні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, як в суді першої, так і в апеляційній інстанції, обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України визнав частково, а саме, визнав, що він вчинив крадіжки вказаного майна у потерпілих, але не вчиняв кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Також обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він разом з товаришем ОСОБА_1 приїхали до м. Чернігова у особистих справах, а саме: знайти вірменів, що спричинили йому тілесні ушкодження. Кривдників вони не знайшли, тому він, ОСОБА_2 , взяв пляшку горілки, випив, розхвилювався, та став знімати ланцюжки у потерпілих, які крадіжки не помітили. У ОСОБА_6 він побачив, що замок його ланцюжка внизу, його треба було перевернути, підняти до шиї, що він і зробив, тож ланцюжок ковзнув, а потім майже за секунду його зняв, після того, як він вкрав ланцюжок із шиї ОСОБА_6 , вони із ОСОБА_1 пішли до автомобіля останнього, де їх затримали працівники поліці. На його думку, ОСОБА_1 міг здогадуватися, чим він займається, змови між ними щодо вчинення крадіжок не було, і ОСОБА_1 у крадіжках участі не брав.

В суді першої та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України не визнав та показав, що на прохання ОСОБА_2 він возив останнього до м. Чернігова, знайти вірменів, що завдали ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. Під час подій з потерпілим ОСОБА_5 він вже почав припускати, що ОСОБА_2 вчиняє крадіжки ланцюжків, завадити йому він не міг. Після їх затриманя працівники поліції знайшли у ОСОБА_2 ланцюжки, він їх до цього не бачив, ймовірно той хотів їх зняти, щоб він не бачив. Ніякої змови між ними на вчиненя кримінальних правопорушень не було. Він дійсно приймав участь у бесідах з потерпілими, але відтягував ОСОБА_2 , мав намір попередити вчинення ОСОБА_2 крадіжок.

Висновки суду першої інстанції щодо кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, є вірною, їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведена сукупністю зібраних і ретельно перевірених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та відображають дійсний перебіг досліджуваних подій.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_5 суду 1 інстанції повідомив, що 05 числа, місяця він точно не памятає, у вечірній час, перебуваючи неподалік магазину «АТБ» на вул. Шевченка в м. Чернігові та вивантажуючи березовий сік на велосипед, побачив через дорогу на парковці автомобіль таксі та двох чоловіків, яких впізнав в обвинувачених в залі судового засідання, які кружляли біля того таксі, смикали двері, жестикулювали. Потім вийшов його сусід ОСОБА_9 , з яким вони розмовляли. Обвинувачені підійшли до них, завязаласт розмова. Потім він пішов додому. Вдома, по АДРЕСА_3 , він з дружиною виставили березовий сік, хтось постукав у хвіртку, він вийшов, там стояли обвинувачені: один перший, якого він впізнає в залі судового засідання - ОСОБА_2 і за ним другий, якого він впізнає в залі судового засідання - ОСОБА_1 , почали казати, що вони сусіди, що вони борці, якщо хтось його буде ображати, вони допоможуть, ОСОБА_2 підійшов до нього ближче, став демонструвати прийоми, хапав його усюди і за шию, а він став того грудьми відштовхувати, а через того другий - ОСОБА_1 тягне руку пропонує знайомитися, він не хотів знайомитися, виштовхав грудьми обвинувачених, закрив хвіртку. Через деякий час виявив зникнення ланцюжка з шиї, який випасти з одягу не міг. Обвинувачені обидва брали участь у діях відносно нього, обидва задурювали його, але хапав за руки, за шию, обнімався лише ОСОБА_2 . Обвинувачені у нього викрали золотий ланцюжок із хрестиком.

Такі показання потерпілого ОСОБА_5 повністю узгоджуються з показаннями, даними ним під час проведення слідчого експерименту 12.04.2021 р. щодо обставин, які мали місце 05.04.2021 року.

В судовому засіданні суду 1 інстанції свідок ОСОБА_10 показав, що знає потерпілого ОСОБА_5 , з яким колись працював. Точної дати не пам`ятає, це було весною 2021 року, він йшов після роботи по вул. Шевченка, 185, напвпроти магазину АТБ, зустрівся з ОСОБА_11 , розмовляли, до них підійшло два чоловіки, одного з них він впізнає в обвинуваченому ОСОБА_2 в залі судового заідання. Розмовляли. Потім він та потерпілий пішли по домівках, а

через деякий час, у той вечір, ОСОБА_12 розповів йому, що обвинувачені зайшли до нього у двір і зняли з нього золоту цепочку.

Показання потерпілих та свідків суд обґрунтовано поклав в основу вироку, дав їм оцінку та правильно визнав їх достовірними, оскільки вони підтверджують обставини вчинення обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.04.2021р., прийнято заяву від ОСОБА_3 , відповідно до якої він просив провести перевірку та вжити заходів до двох невідомих йому осіб чоловічої статі, які викрали у нього ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору, що мало місце 05.04.2021р. близько 17 год. 45 хв., по вул. Шевченка, 228.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.04.2021 р. прийнято заяву від ОСОБА_5 , який просив провести перевірку та вжити заходів до двох невідомих йому осіб чоловічої статі, які викрали у нього ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору, що мало місце 05.04.2021 р. близько 18 год. 30 хв. біля будинку за місцем мешкання.

Під час огляду місця події від 05.04.2021 р. оглянуто ділянку місцевості за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 228, на якій розташований супермаркет «АТБ-Маркет», перед яким розміщена стоянка для автомбілів, серед даних автомобілів знаходиться автомобіль марки «SKODA», д.з. НОМЕР_1 , темно-сірого кольору, бля данного автомобіля знаходиться громадянин ОСОБА_3 , з одягу якого вилучено мікрочастки, також на магазині «АТБ-Маркет» знаходиться камера відеоспостереження.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.04.2021 р. оглянуто ділянку місцевості за адресою: АДРЕСА_4, на даній ділянці місцевості знаходиться автомобіль «Mitsubishi Pajero», н,з. НОМЕР_2 сірого кольору, який також було оглянуто з дозволу ОСОБА_1 , відповідно до заяви від 05.04.2021 р., у вказаному автомобілі було виявлено звязку ключів, яка була вилучена, також вилучено вказаний автомобіль.

Під час проведення огляду місця події від 05.04.2021 р., ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_3, встановлено, що біля будинку знаходиться ОСОБА_5 , у якого на одязі виявлено мікрочастки, які вилучено.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2021 р. потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , впізнали обвинуваченого ОСОБА_2 , як чоловіка, який показував прийоми та обхватував шию руками, та обвинуваченого ОСОБА_1 , який був разом з ОСОБА_2 , після спілкування з якими виявили відсутність у них золотих ланцюжків і хрестика. Окрім іншого, потерпілий ОСОБА_5 в залі суду 1 інстанції впізнав обвинувачених, після спілкування з якими виявив зникнення виробів із золота.

Під час затримання ОСОБА_2 05.04.2021 р., при проведенні його обшуку, у нього було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору, на якому є проба, хрестик з металу жовтого кольору, на якому є проба, ланцюжок з металу жовтого кольору на якому є проба, хрестик з металу жовтого кольору без проби, ланцюжок з металу жовтого кольору, на якому є проба, хрестик з металу жовтого кольору без проби, ланцюжок з металу жовтого кольору, на якому є проба, ланцюжок з металу жовтого кольору, на якому є проба, ланцюжок з металу жовтого кольору, на якому є проба.

Відповідно до протоколів пред`явлення предметів для впізнання від 06.04.2021 р. потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 впізнали свої золоті ланцюжки, які були зірвані у них з шиї 05.04.2021 р. ОСОБА_2 за участю ОСОБА_1 .

Вартість хрестика з накладкою зображення ОСОБА_4 з написом «Спаси и сохрани» 585 проби, вагою 2,25г, належного ОСОБА_3 з урахуванням зносу станом на 05.04.2021 р. складала 3418,38 грн. Вартість ланцюжка з металу жовтого кольору, плетіння «Бісмарк» 585 проби вагою 16, 25г належного ОСОБА_3 з урахуванням зносу станом на 05.04.2021р. складала 26174,07 грн., та встановлена висновком експерта №1803/1807/21-24 від 16.04.2021 р.

Вартість хрестика з металу жовтого кольору вагою 1,6 г 585 проби з урахуванням зносу станом на 05.04.2021 р. становить 2592,46 грн., вартість ланцюжка з металу жовтого кольору плетіння «Бісмарк» 585 проби, вагою 8,85г. з урахуванням зносу, які належать ОСОБА_5 , станом на 05.04.2021 р. становить 15813,71 грн. та визначена висновком експерта №1873/1874/21-24 від 16.04.2021 р.

Вартість викраденого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , підтверджується висновком експертизи. З вказаних підстав колегія суддів не може погодитися з обґрунтованістю доводів сторони захисту про не встановлення розміру шкоди, завданої ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням. Перелік та вага викраденого мана підтверджується показаннями потерпілого та протоколами слідчих дій.

Відповідно до протоколу огляду речі (оптичного носія) від 09.04.2021 р. оглянуто оптичний носій з відеозаписами з камер спостереження з магазину «АТБ-маркет», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 228, в період часу з 17:00 год. по 18:00 год. 05.04.2021р., з якого вбачається, як два чоловіки, зовні схожі на обвинувачених, рухаються по іншу сторону дороги, переходять дорогу, рухаються в бік магазину «АТБ-маркет» надалі в один час заходять з чоловіками, котрі вийшли з авто (один з них знаходився в авто з шашкою таксі, у час 17:13 зазначені чоловіки зайшли до приміщення магазину, в подальшому видно рух чоловіків, візуально схожих на обвинувачених, приміщенням магазину, після виходу з магазину о 17:23 год. прямують на іншу сторону дороги. В подальшому, 05.04.2021 р. час 17:35:01, на автостоянці на території, прилеглої до магазину «АТБ-маркет», зосереджені автомобілі, в другому ряду наявний автомобіль з шашкою «таксі», по іншу сторону дороги біля біг-борда з наклейкою «АТБ» заходиться фура червоного кольору, так в напрямку до неї прямують двоє чоловіків та зупиняються біля транспортного засобу, в подальшому чоловіки (час 17:36) відходять від фури та переходять дорогу в напрямку автостоянки, прилеглій до магазину «АТБ-маркет», де ближче до автодороги припарковано авто з шашкою «таксі», дверцята автомобіля закрито, до данного автомобіля підходить чоловік в кепці із білими вставками та синіх штанах, чорна курточка та інший чоловік, лисий в чорному одязі, водій відкриває двері та лисий чоловік зазирає до салону, чоловік в кепці також перебуває поруч. В цей час 17:37:48 від фури відходить чоловік та веде велосипед, на рулі якого знаходиться щось біле, ніби відро, відійшовши кілька метрів зупиняється та до нього підходить чоловік та вони спілкуються. На зупинці вказані чоловіки, схожі візуально на обвинувачених продовжують знаходитися біля водійських дверцят, та лисий чоловік частково в деякі моменти хилиться до водія всім тілом, інший чоловік знаходиться поруч та також задивляється до салону, через деякий час водійські дверцята зачинились. Чоловік, що лисий, тримає руки в кармані та, нібито, щось говорить до водія, чоловік в кепці знаходиться поруч. Також в цей час чоловік з велосипедом прямує від фури, а чоловік, з яким він спілкувався, прямує до господарства, огородженого сірим парканом, що знаходиться відразу за фурою. Чоловіки на стоянці продовжують стяти біля авто з шашкою та лисий чоловік відкриває самостійно водійські дверцята та звертається до водія, а інший чоловік перебуває поруч за кілька метрів, надалі вони відходять за машину, проте відразу лисий чоловік повертається та через скло схвильовано розмахує руками, після чого чоловіки йдуть від авто та переходять на іншу сторону від дороги та йдуть до приватного сектору.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відповідає вимогам ст. 291 КПК України, тому доводи захисника ОСОБА_19 про протилежне не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в повній мірі дав оцінку всім доказам та обґрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Посилання апелянтів на відсутність доказів зговору між ними на вчинення таємного викрадення майна потерпілих спростовується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.28 КК України, кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

З пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Домовитись про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Тобто, ця домовленість можлива на стадії до готування кримінального правопорушення, а також у процесі замаху на кримінальне правопорушення.

Як випливає із ч.2 ст.28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення кримінального правопорушення (узгодження об`єкта кримінального правопорушення, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо.

Учасники вчинення кримінального правопорушення такою групою діють як співвиконавці. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Так, матеріалами кримінального провадження встановлено, що дії обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з самого початку були узгодженими та послідовними. Обвинувачені першими підходили до потерпілих, з якими не були знайомі, демонстрували прийоми боротьби, тягнули до них руки та пропонували знайомство, обхватували їх за шиї. При цьому обвинувачений ОСОБА_1 не перешкоджав діям ОСОБА_2 та не намагався припинити дії останнього, відволікав потерпілих.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про доведеність саме попередньої змови між обвинуваченими на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а невизнання обвинуваченими такої кваліфікуючої ознаки свідчить про їх бажання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, або намагання пом`якшити свою відповідальність за вчинене.

Разом з тим, висновки суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України є неправильними, виходячи з наступного.

Так, в судах першої та апеляційної інстанцій, обвинувачений ОСОБА_2 показав, що майном потерпілого ОСОБА_6 заволодів таємно. Потерпілий самого факту викрадення золотого ланцюжка не бачив. Обвинувачений ОСОБА_1 заперечував свою участь у вчиненні даного злочину.

Згідно з показаннями в суді 1 інстанції потерпілого ОСОБА_6 , він у квітні 2021 р., перебуваючи у магазині «АТБ», що по вул. Рокосовського в м. Чернігові, його обігнали двоє чоловіків, яких він впізнає в обвинувачених у залі судового засідання, почали з ним заговорювати, один постійно тягнув руку вітатися, він впізнає цього чоловіка у обвинуваченому ОСОБА_1 в залі судового засідання, другий намагався демонструвати на ньому якісь прийоми, обхватував його за шию, казав, що вони борці. Подумав, що просто веселі хлопці, може, трохи хильнули, але коли це стало повторюватися, вітання та обхвати рази 3-4, він вже напружився, бо переймався, щоб у нього не забрали телефон та гаманець. Вийшов з магазину на вулицю, ці два чоловіки також вийшли на вулицю та йшли неподалік нього і знову причепилися до нього - та ми то, та ми можемо так і знову почали вчиняти такі ж дії, як в магазині. Неподалік перебував трохи знайомий йому чоловік, і, побачивши, що до нього чіпляються, той підійшов до них та запитав, чого чіпляються до наших людей, користуючись моментом, він взяв велосипед та від`їхав в сторону стоматполіклініки, йому треба було проїхати між стоматполіклінікою та будинком, це приблизно у одному кілометрі від вказаного магазину, але коли він під`їхав до поліклініки, бачить, а ті двоє чоловіків, що чіплялися до нього в магазині, вже бігли йому напереріз, вони зупинилися перед ним, він зліз із велосипеда і також зупинився, подумав, що можливо, зараз буде бійка, чи заберуть гаманець. у нього був квиток на літак, йому нікуди не можна було встрягати, до того ж він був після хвороби, біль у нозі загострився. Обвинувачені знову продовжували - «давай руку», «давай краба», «чи ти дійсно не вірменин», «наших хлопців побили вірмени», «я вмію так» тощо і так кожні 20 секунд, один - ОСОБА_1 вітається, другий - ОСОБА_2 показує прийоми, закинув руку йому за шию, він відчув на шиї його пальці, ланцюжок на шиї почав лоскотати. Він подумав, невже ланцюжок зірвуть, ланцюжок великий, але дутий, але для нього пам`ятний, він згрупувався, бо ще лякався, що заберуть гаманець і телефон, також намагався запобігти, щоб ланцюжок не забрали. Після цього обвинувачені впродовж секунд 30-ти ще продовжували із ним спілкуватися, але якось заспокоїлися і пішли, як тільки вони повернулися спинами, він провів рукою по шиї і виявив, що ланцюжок зник, він розстебнувся, думав, може, ланцюжок впав за одежу, того не було, він зрозумів, що якимось чином у нього ці чоловіки забрали ланцюжок, ривка з шиї він не відчув, застібка на ланцюжку була звичайна, прикладання зусиль не вимагала.

Під час проведення слідчого експерименту 12.04.2021 р. за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній повідомив, що 05.04.2021 р., близько 19 години, заїхав до магазину «АТБ», що по вул. Рокосовського в м. Чернігові. В магазині його наздогнали двоє чоловіків. Один з чоловіків став демонструвати на ньому прийоми, обхвачуючи шию, як інший починав його заговорювати. Такі дії повторювалися неодноразово. Коли він вийшов з магазину, до нього знову почали чіплятися вказані чоловіки та говорити аналогічне, що вони борці та знову той же чоловік почав демонструвати на ньому прийоми, він скористався моментом та поїхав на велосипеді, так, доїхавши до стоматологічної поліклініки, що по АДРЕСА_5 , на дорозі стояли двоє чоловіків, що до нього чіплялися в магазині «АТБ-маркет». Він зупинився та знову вказані чоловіки почали до нього чіплятися та показувати прийоми. Той, що плотніший та без вусів став охвачувати його за шию, демонструвати якісь прийоми, рука його пішла під одяг, зачепивши ланцюжок, тоді він сказав: «Що ти робиш? Залиш! Не чіпай!» Тоді той, що демонстрував на ньому прийоми, якось штовхнув його у хвору ногу, він відчув біль. В той час, як на ньому демонстрували прийоми, він групувався, притискаючи до себе руки, бо у кишенях були телефон, гаманець, коли ті двоє чоловіків пішли, він доторкнувся рукою до шиї і виявив зникнення ланцюжка, ті двоє чоловіків були вже далеко.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.04.2021 р. прийнято заяву від ОСОБА_6 , відповідно до якої останній просив вжити заходів та провести перевірку по факту заволодіння ланцюгом жовтого кольору з боку невідомих осіб, а саме чоловік підійшов та почав його обнімати. Брати його за шию, та пальцями зірвав ланцюжок з шиї, ланцюг 15 грамів (золото), подія мала місце м. Чернігів, просп. Перемоги, 05.04.2021р. близько 19 год. 20 хв.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2021 р. потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як осіб, які 05.04.2021 р. демонстрували на ньому прийоми боротьби, один з яких зірвав золотий ланцюг з шиї. Окрім іншого, потерпілий ОСОБА_6 в залі суду 1 інстанції впізнав обвинувачених, після спілкування з якими виявив зникнення золотого ланцюжка.

Відповідно до протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 06.04.2021 р., потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що 05.04.2021 р. перебуваючи біля магазину «АТБ-Маркет», за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 35 до нього підійшло двоє невідомих громадян та почали показувати прийоми боротьби, в подальшому, даних громадян потерпілий зустрів біля стоматологічної поліклініки. Коли один з чоловіків, лисуватий та спортивної статури показував прийом, схожий на удушення, зірвав з шиї його золотий ланцюг великої в`язки, типа панцирного плетіння, 585 проби, купували в 2011 році приблизно за 5500 грн. та серед пред`явлених йому золотих речей, а саме п`яти золотих ланцюгів, заявив, що впізнає свій золотий ланцюжок під №4, як такий, що був зірваний з шиї 05.04.2021р. чоловіком спортивної статури, лисуватим, одягнутим в чорну куртку.

Вартість ланцюжка з металу жовтого кольору, плетіння «Панцирне» 585 проби вагою 14 г належного ОСОБА_6 з урахуванням зносу станом на 05.04.2021р. складала 24343,20 грн. та встановлена висновком експерта №1803/1807/21-24 від 16.04.2021 р.

Відповідно до протоколу огляду речі (оптичного носія) від 12.04.2021р. оглянуто оптичний носій з відеозаписами з камер спостереження з магазину «АТБ Маркет», що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Рокосовського, 35 в період часу з 18:00 год. по 19:30 год. 05.04.2021р., наданий на запит слідчого, з відеозаписів на якому вбачається, зокрема, як два чоловіки, зовні схожі на обвинувачених, рухаються приміщенням вказаного магазину, не дають проходу вперед іншому чоловіку, загороджують собою частину торгової зали, постійно звертаються до чоловіка та лисий чоловік демонструє на іншому чоловікові прийоми самозахисту, при цьому охвачуючи за шию цього чоловіка, той намагається відійти, але чоловіки, зовні схожі на обвинувачених, говорять до того чоловіка, не відпускають його. Один з них знову охвачує шию чоловіка, демонструє прийоми самозахисту, другий то відходить, то підходить до них, нарешті видно, як чоловік розвернувся та пішов в іншу сторону, кульгаючи на одну ногу. З відео вбачається, як лисий чоловік починає охватувати руками шию чоловіка, який тримає в руках велосипед, намагаючись відійти від вказаних чоловіків. Проте і надалі інші чоловіки не дають пройти іншому чоловіку з велосипедом. Через деякий час до вказаних вище чоловіків підходить чоловік в темному одязі та вони деякий час стоять разом після чого чоловік лисий прощається з чоловіком, що з велосипедом та останній від`їжджає від вказаних чоловіків, майже відразу чоловіки рухаються в напрямку за велосипедистом.

Обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 показали, що від потерпілого ОСОБА_6 вони пішли звичайним кроком до їх автомобіля, не бігли. Потерпілий їм у слід нічого не кричав, не просив зупинитися.

Як видно зі змісту показань потерпілого ОСОБА_6 та зважаючи на показання обвинувачених ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , судом не доведено, що обвинувачені розуміли, що вони викриті у вчиненні крадіжки, що з метою утримання викраденого майна вони намагалися втекти, а відтак і спрямованості їх умислу на вчинення відкритого викрадення чужого майна, що є обов`язковою ознакою для кваліфікації дій за ст. 186 КК України.

Враховуючи викладене та обставини вчинення обвинуваченими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кримінального правопорушення, способу вилучення ними майна та спрямованості умислу, короткого проміжку часу з моменту заволодіння майном та його затриманням, з огляду на наявні у кримінальному провадженні докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що кваліфікація дій обвинувачених за ч. 2 ст. ст. 186 КК України є неправильною, оскільки наявними у справі доказами не доведено, що обвинувачені, дії яких носили таємний характер, зрозуміли, що вони викриті та що саме з метою утримання викраденого майна вони намагалися втекти з місця вчинення злочину. У зв`язку із цим колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Як убачається зі змісту повідомлень про підозру обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 06.04.2021 року у даному кримінальному провадженні, такі вручені обвинуваченим у спосіб та строки, передбачені ч. 1, 2 ст. 278 КПК України, тобто, у день його складення, та не пізніше 24 годин з моменту фактичного затримання (05.04.2021 року о 21-30 год. - згідно протоколів затримання) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а тому доводи апелянтів про порушення органом досудового розслідування порядку вручення повідомлення про підозру є необґрунтованими. З вказаних вище підстав доводи сторони захисту у апеляційній скарзі про оцінку належності та допустимості зібраних у справі доказів, які отримані після 18-55 год. 06.04.2021 року є безпідставними.

Клопотання сторони захисту про повторний допит свідків судом 1 інстанції вирішено у спосіб та порядок, визначений КПК України.

З огляду на зміну правової кваліфікації діяння обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України, тобто застосування положень закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення, пом`якшенню підлягає і призначене обвинуваченим покарання, яке необхідно призначити в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням положень ст. 65, 66, 67 КК України.

Разом з тим, матеріалами провадження встановлено, що у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням наведеного, на підставі ст. 72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_1 слід зарахувати у строк відбування покарання строк перебування під вартою і звільнити з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - задовольнити частково, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2021 року відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року 5 місяців позбавлення волі.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_1 у строк відбування покарання строк перебування під вартою і звільнити з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_14 ОСОБА_16