Провадження № 1-кп/522/178/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
-13.05.2003 Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-12.12.2008 Краснолуцьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
-22.07.2015 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-13.03.2019 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 15.04.2019 по відбуттю строку покарання,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
14.09.2021 року о 14 годині 22 хвилин ОСОБА_3 заздалегідь маючи злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - ФОП « ОСОБА_6 », який- розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
Зайшовши до підсобного приміщення вказаного магазину в пошуках майна, яким можливо незаконно заволодіти, шляхом обману, ОСОБА_3 визначив предметом свого злочинного посягання три кеги з-під пива об`ємом: - 50 літрів, вартістю 1500 гривень, 30 літрів, вартістю 2200 гривень, 20 літрів, вартістю 2200 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_6 ».
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу та усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману, ОСОБА_3 заволодів трьома кегами з-під пива об`ємом: 50 літрів, вартістю 1500 гривень, 30 літрів, вартістю 2200 гривень, 20 літрів літрів, вартістю 2200 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_6 », спричинивши останньому, матеріальний збиток на загальну суму 5900 гривень. Після чого ОСОБА_3 зник з місця вчинення кримінального ~ правопорушення.
Окрім того, 30.10.2021 року ОСОБА_3 о 03.00 годині перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де у нього з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 30.10.2021 року ОСОБА_3 о 03.00 годині, перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу увійшов до квартири АДРЕСА_5 , де у спальній кімнаті побачив мобільний телефон марки «ІРhоnе 7+», належний ОСОБА_7 , який знаходився на дерев`яній тумбі в даній кімнаті. Впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його' злочинні дії залишаться непомітними для осіб, які перебували у зазначеній квартирі, повторно, таємно, умисно та з корисливих мотивів, викрав: мобільний телефон марки «Iphone 7+» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 8000 гривень 00 копійок, з сім- картою мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_2 вартістю 100 гривень 00 копійок, в силіконовому чохлі фіолетового кольору, вартістю 300 гривень 00 копійок.
Таємно викравши майно ОСОБА_7 на суму 8 400 гривень 00 копійок ОСОБА_3 не зміг покинути місце скоєного ним кримінального правопорушення, оскільки був затриманий свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
03.06.2022 року ОСОБА_3 , який в ранковий час перебував біля торгового кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , побачив біля відкритого вікна кіоску, через яке здійснюється продаж товару, мобільний телефон, який належить продавцю вказаного торгового кіоску.
В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону продавця торгового кіоску.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 03.06.2022 року приблизно о 05 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи біля торгового кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними для потерпілого та перехожих громадян, умисно, повторно та з корисливих мотивів, через відкрите вікно торгового кіоску, таємно викрав з стійки продажу товару належний ОСОБА_10 мобільний телефон торгової марки «Huawei», моделі «Dual lens», в корпусі чорного кольору, вартістю 2 500 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Lifecell» за абонентським номером: НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_11 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, мобільний телефон ОСОБА_10 вартістю 2 500 гривень, ОСОБА_3 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток у вказаному розмірі.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства. Кримінальне провадження ОСОБА_3 просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надавши заяви, відповідно до яких просять розглядати обвинувальний акт за їх відсутністю.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватими.
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 :
- за ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
- за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, вчиняє кримінальні правопорушення з певною систематичністю, після відбування призначене покарання і після звільнення з місць позбавлення волі, знов вчинив умисні злочини, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене та схильність до вчинення злочинів.
За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, не вбачає достатніх підстав для застосування ст. 75 КК України.
Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який у скоєному щиро покаявся, з врахуванням конкретних обставин справи, суд керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у мінімальних межах, передбачених частиною санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинені ОСОБА_3 злочини, та яке обвинувачений повинен відбувати реально в ізоляції від суспільства.
На переконання суду таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 злочинів, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у нижніх межах санкції частини статті, за якою ОСОБА_12 визнається судом винуватими, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання.
Цивільний позов представника ФОП « ОСОБА_6 » - ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підлягає задоволенню оскільки провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена поза розумним сумнівом та останній визнає цивільний позов у повному обсязі.
Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі, строком на 2 (два) роки.
-за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 3 (три) роки.
-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 5 (років) років.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання від вартою, до вступу вироку у закону силу - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 03.06.2022 року.
Цивільний позов представника ФОП « ОСОБА_6 » - ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ФОП « ОСОБА_6 » - матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 5900 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон марки «Apple iPhone» моделі 7 plus ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім- картою мобільного оператора «Vodofone» з номером НОМЕР_2 білого кольору вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_7
-Цифровий DVD диск з камер спостереження від 14.09.2021 року, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 зберігати при матеріалах справи.
-Диск з маркувальним написами «Відео у матеріал ч. 4 ст. 185» «DVD-R 4,7 GB білого кольору, оглянутий 03.06.2022 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.
-Мобільний телефон марки «Huawei» та сім-карту мобільного оператора lifecell з номером НОМЕР_3 , який був вилучений при проведенні обшуку за протоколом затримання ОСОБА_3 вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_10 .
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.07.2022