КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1-67/2003
Провадження № 1-в/552/57/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року Київський районний суд м. Полтави у складі :

Головуючого ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Полтаві в режимі відео конференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Апеляційного суду Луганської області від 11.12.2003 року про зарахування строку попереднього ув`язнення,-

ВСТАНОВИВ:

04.02.2022 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла заява засудженого ОСОБА_6 , 07.01.1965 року вироком Апеляційного суду Луганської області від 11.12.2003 року про зарахування строку попереднього ув`язнення.

11.12.2003 року вироком колегії суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Луганської області, визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 , ч.4 ст. 187, п. 1,6,9 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

З 24.12.2015 року вступив в силу Закон України Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання №838-VIII від 26.11.2015 року, відповідно до якого ч.5 ст.72 КК України викладено у наступній редакції:

Зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Водночас, ч.3 ст.4 цього закону передбачено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 3 ст.5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, або частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Також, в правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 26.10.2017 року у справі № 5-кс121(15) зазначено, що відповідно до положень статті 52 КК України основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

Цей вид покарання передбачено в альтернативі з позбавленням волі на певний строк за обмежене коло особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених КК, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Статтею 24 Конституції України громадянам гарантована рівність конституційних прав і свобод та рівність перед законом.

Засудження до довічного позбавлення волі, як і до позбавлення волі на певний строк, передбачає конкретне визначення початку відбування цих покарань. Упродовж відбування довічного позбавлення волі законодавством установлені конкретні часові показники, сплив яких змінює правовий статус засудженого до цього покарання. Йдеться, зокрема, про виникнення у засудженого до довічного позбавлення волі права на подання клопотання про помилування після відбуття ним не менше двадцяти п`яти років призначеного покарання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 вчинив всі епізоди злочинів до періоду чинності редакції ч.5 ст.72 КК України, передбаченої ЗУ № 838-VIII, з огляду на ст. 5 КК України, ч.1 ст.58 Конституції України, вважаю, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання має здійснюватись відповідно до вказаної норми закону.

Суд заслухавши думку прокурора та захисника приходить до такого висновку.

Відповідно до вироку Апеляційного суду Луганської області початок строку відбування покарання слід рахувати з 09 березня 2003 року, тобто з моменту затримання ОСОБА_6 . Також, відповідно до Ухвали Верховного суду України від 21 грудня 2004 року вирок Апеляційного суду Луганської області від 11 грудня 2003 року залишено без змін. Тобто, саме 21 грудня 2004 року вирок Апеляційного суду Луганської області набрав законної сили.

Частиною 5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», було визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 за період з 09 березня 2003 року по 21 грудня 2004 року включно підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст. 372, ч.2 ст. 376, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Апеляційного суду Луганської області від 11.12.2003 року, у строк покарання , строк попереднього ув`язнення за період з 09.03.2003 року по 21.12.2004 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1