Провадження №1-кп/761/2735/2022
В И Р О К

іменем України

26 серпня 2022 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_4, секретаря судового засідання ОСОБА_5, за участі прокурора ОСОБА_6, обвинуваченого ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000234, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 травня 2022 року у якому

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Краматорськ, Донецької області, громадянин України, розлучений, освіта середньо-спеціальна, на утриманні має малолітню дитину, місце роботи: Краматорська ТЕЦ, охоронець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 114-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в березні 2022 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, з метою надання інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань представникам Російської Федерації та іншим незаконним збройним формуванням, встановив на свій мобільний телефон додаток «Zello» де зареєструвався під іменем «ІНФОРМАЦІЯ_3» та номером телефону НОМЕР_1 .

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1 , вступив у злочинну змову з користувачами додатку «Zello» - «ІНФОРМАЦІЯ_4», акаунт належить громадянину РФ ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітнику 9-го управління департаменту оперативної інформації 5-ї служби ФСБ РФ, та іншими, та розуміючи, що вказані особи є представниками Російської Федерації та інших незаконних збройних формувань, погодився надавати останнім інформацію про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Так, у період часу з березня 2022 року до 26 квітня 2022 року ОСОБА_1 передавав вказаним особам відомості щодо обстрілів у м. Краматорськ Донецької області.

Після чого, у період часу з 26.04.2022 по 27.04.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Краматорськ Донецької області, через додаток «Zello» з акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_3» повідомив ОСОБА_2 про те, що 27.04.2022 планує відвідати військову частину НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на що отримав від ОСОБА_2 завдавання щодо з`ясування розташування приміщень та військової техніки Збройних Сил України на території вказаної військової частини.

27.04.2022 ОСОБА_1 , знаходячись на території військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на виконання свого злочинного умислу, запам`ятав розташування військової техніки, яка знаходилась на території військової частини НОМЕР_2 .

Після чого, 27.04.2022 ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на виконання свого злочинного умислу направленого на надання інформації про розташування Збройних Сил України представникам Російської Федерації та іншим незаконним збройним формуванням, у своєму телефоні наніс на мапу військової частини НОМЕР_2 місця розташування військової техніки та передав зі свого акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_3» у додатку «Zello» фотознімок ОСОБА_2 шляхом надсилання особистого повідомлення у акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_4» додатку «Zello».

Таким чином ОСОБА_1 вчинив поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікація на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам або іншим незаконним збройним формуванням, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 114-2 КК України.

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, визнав повністю та розказав про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті.

Зокрема, після початку повномасштабного вторгнення РФ, у місті Краматорську було відключено телебачення, задля того, щоб бути обізнаним про події, які відбуваються, він вирішив завантажити на свій телефон додаток «Zello». З початку через цей додаток він отримував інформацію щодо подій, які відбувалися у зв`язку із розпочатою РФ військовою операцією. Проте, в подальшому змінивши канал у додатку почав обмінюватися інформацією щодо пересування військової техніки ЗСУ, місця розташування військових тощо. В якийсь період, знайомий запропонував йому здійснити ремонт кондиціонерів на території аеродрому, інформацією щодо цього він поділився із «ІНФОРМАЦІЯ_4», у додатку «Zello», від останнього обвинувачений отримав прохання з`ясувати місце розташування техніки на вказаному аеродромі, що ОСОБА_1 і зробив та в подальшому отримавши від користувача «ІНФОРМАЦІЯ_4» фотознімок місцевості, наніс на ньому позначку, в якому саме місці на аеродромі перебуває техніка, в цей же день по аеродрому було нанесено ракетні удари.

ОСОБА_1 повідомив що розумів, що інформація про місце розташування техніки ЗСУ передається ним особам, які здійснюють агресію та захоплення території України, також повідомив, що від користувача «ІНФОРМАЦІЯ_4» отримав наказа в разі з`єднання з ним використовувати код у вигляді цифрового сполучення «21», що свідчитиме, що ОСОБА_1 перебуває в безпеці, та щоб обвинувачений не переймався, через те, що він передає інформацію, так як саме це, в подальшому, забезпечить обвинуваченому безпеку. У вчиненому ОСОБА_1 щиро кається, звернув увагу, що злочин вчинив з метою забезпечення безпеки своїй родині, просив врахувати як пом`якшуючу обставину, також активне сприяння під час розслідування кримінального правопорушення та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_1 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 114-2 КК України, винним визнав себе повністю, щиро розкаявся, засудивши свій вчинок.

Показання обвинуваченого ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_1 послідовно визнав свою вину та висловлював жаль з приводу такого вчинку.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_1 .

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується наступними доказами, безпосередньо та детально дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 31.05.2022 року за участі обвинуваченого, який у присутності захисника в повній мірі відтворив свої дії під час надання 26-27.04.2022 року інформації про розташування ЗСУ представникам РФ, також судом здійснено відтворення відеозапису вказаної процесуальної дії, яка приєднана до протоколу шляхом її поміщення на СД диск.

-даними протоколу пред`явлення особи до впізнання від 03.06.2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_3 вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_1 як такого, що використовував у додатку ««Zello» акаунт «ІНФОРМАЦІЯ_3», з яким він особисто мав зустріч у місті Краматорськ

-даними протоколу огляду вилучених за місцем проживання обвинуваченого під час проведення санкціонованого обшуку речей і документів, а саме телефонів із вмістом переписки на них, від 01.06.2022 із додатками у формі фототаблиці та відтвореним відеозаписом вказаної процесуальної дії, яка приєднана до протоколу шляхом її поміщення на СД диск.

-інформацією, наданою у листі від 10.06.2022 року, щодо розміщення на території військового аеродрому військової техніки, та даними щодо нанесення РФ ракетних ударів

-даними постанови про визнання предметів речовими доказами від 31.05.2022, згідно якої визнано речовими доказами наступні речі, мобільні телефони SAMSUNG GALAXY A30 та XIAOMI REDMI 5a, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена, в той же час судом у порядку ст. 349 ч. 3 КПК України з урахуванням позиції учасників судового розгляду визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру завданої шкоди у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку не визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікація на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам або іншим незаконним збройним формуванням, тобто вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 114-2 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_1 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України ОСОБА_1 вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України. При цьому судом враховується, що ОСОБА_1 , будучи громадянином України за народженням, маючи правовий зв`язок з Україною, що знаходить свій вияв у взаємних правах та обов`язках, будучи зобов`язаним здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснив поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, їх ідентифікація на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, або її представникам або іншим незаконним збройним формуванням. Наведені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_1 злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_1 суд відносить щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Разом з тим, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину та підвищеної суспільної небезпеки скоєного, особи обвинуваченого, наявності однієї обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 114-2 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів та не знаходить підстав для застосування положень ст.69, 75 КК України при призначенні покарання.

Так, враховуючи відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, тієї обставини, що останній вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Також, враховуючи, що звільнення від покарання з випробуванням (ст. 75 КК України) можливе лише у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, у даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 75 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_1 ..

Цивільний позов у справі не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 слід залишити без змін у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, з метою забезпечення виконання покарання, призначеного цим вироком.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 3 ст. 114-2 КК України і призначити покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 30 травня 2022 року зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку день за день.

Речові докази: мобільні телефони SAMSUNG GALAXY A30 та XIAOMI REDMI 5a залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_4