Провадження № 1-кс/752/4308/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002267 від 23.09.2022, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ Краматорського району Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0002267 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002267 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2022 приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах військового стану, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення магазину ТОВ «Новус Україна», який розташований за адресою: місто Київ, вул. Голосіївська, 13-А, створюючи вигляд добросовісного набувача товарів, який здійснить оплату.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах військового стану, діючи умисно, протиправно, з корисливих спонукань, маючи намір таємно повторно викрасти чуже майно, ОСОБА_4 , вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в торговельному залі магазину ТОВ «Новус Україна», який розташований за адресою: місто Київ, вул. Голосіївська, 13-А, взяв чуже майно, що належить зазначеному Товариству, а саме: ікру лососеву «Камчадал» вартістю 200 грн. 15 коп., ікру лососеву «Спецпосол» вартістю 157 грн. 30 коп., сьомгу філе шматок «Норвен» у кількості двох штук, вартістю 153 грн. 25 коп. за кожну (сумарна вартість сьомги філе шматок «Норвен» за 2 (дві) одиниці товару складає 306 грн. 50 коп.) загальною вартістю 663 грн. 95 коп. та інші товари продукти харчування, при цьому поклав їх до кошика.

В подальшому з метою доведення свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах військового стану до кінця, ОСОБА_4 перебуваючи в торгівельній залі ТОВ «Новус Україна» переклав із кошика з товарами до своєї куртки ікру лососеву «Камчадал», ікру лососеву «Спецпосол», сьомгу філе шматок «Норвен» у кількості двох штук, при цьому інші товари продукти харчування, створюючи вигляд добросовісного набувача товарів, залишив в кошику та в подальшому, усвідомлюючи, що його протиправні дії помічені іншими особами і оцінюються ними як викрадення, залишив кошик з товарами - продукти харчування неподалік входу до магазину та, розуміючи, що двері до магазину відкриваються лише на вхід, став очікувати на їх відкриття, маючи при цьому ікру лососеву «Камчадал», ікру лососеву «Спецпосол», сьомгу філе шматок «Норвен» у кількості двох штук в кишенях куртки, в яку останній був вдягнений.

В подальшому усвідомлюючи, що його протиправні дії направлені на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах військового стану помічені іншими особами і оцінюються ними як викрадення, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах військового стану, при цьому маючи при собі вищевказаний товар, дочекавшись на відкриття дверей, що працюють в вхід ТОВ «Новус Україна» в темпі бігу, вибіг з вказаного магазину, однак, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий неподалік магазину охороною та іншими особами.

Своїми діями ОСОБА_4 намагався спричинити шкоду ТОВ «Новус Україна» на загальну суму 663 грн. 95 коп.

24.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч. 4 ст. 186 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованою та доведеною належними доказами. Ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є необґрунтованою; ризики, про існування яких вказано у клопотанні слідчого, є недоведеними. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Встановлено, що слідчими Слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002267 від 23.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України.

24.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч. 4 ст. 186 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_4 міг вчинитизазначений вище злочин.
Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_4 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема: протоколи допитів свідків; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол огляду відеозапису; інші відомості, долучені до матеріалів клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_4 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.
При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, потерпілого з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину. Також слідчий суддя приймає до уваги відомості про те, що ОСОБА_4 раніше засуджений за вчинення майнових правопорушень, зокрема: 03.02.2021 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленим іспитовим строком 1 (один) рік з покладанням на останнього обов`язків визначених п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч. 3 ст.76 КК України; 07.06.2021 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України направлено до Оболонського районного суду м. Києва, при цьому наявне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17.11.2021 про застосування приводу до обвинуваченого ОСОБА_4 .

За таких обставин, на переконання слідчого судді ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є доведеним.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я, не працюючий, сімейний стан (не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей та не дієздатних осіб), раніше судимий за вчинення майнових правопорушень.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення трьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні. У зв`язку із цим у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід відмовити.
Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам (п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України) та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.11.2022 включно.
Керуючись ст. 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місце його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 24.11.2022 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м.Києва.

Строк дії ухвали до 24.11.2022 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03.10.2022 року о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1