Справа № 133/465/22
Ухвала
Іменем України

"15" червня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000443 від 01 грудня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України,
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1»)
захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
15.06.2022 від прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_4 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 21.04.2022 закінчується 19 червня 2022 року, кримінальне провадження ще не завершене, підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким, відповідальність за його вчинення передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не зменшились та обставини визначені в ст. 178 КПК України не змінилися, тому продовження запобіжного заходу буде співрозмірним особі обвинуваченого та суспільній небезпечності вчиненого діяння.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подане клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Заперечив в задоволенні усного клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили в задоволенні клопотання прокурора, заявили усне клопотання щодо зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки вина останнього у вчиненні злочину стороною обвинувачення не доведена, докази цьому відсутні. Також прокурором, окрім як наявність судимості, не доведено наявність існування ризиків, яким чином обвинувачений буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення судового засідання, призначеного на 15.06.2022 у її відсутність.
Розглянувши клопотання сторін кримінального провадження, заслухавши їх думки, суд дійшов таких висновків.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк тримання під вартою у обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з ухвалою Калинівського районнoго суду Вінницької області від 21 квітня 2022 року, закінчується 19.06.2022.
За загальною нормою ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За змістом ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину із застосуванням насильства, пов`язаного з позбавленням життя іншої особи, за який передбачено покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимий за умисні злочини, у тому числі й за злочини проти життя та здоров`я особи, новий злочин вчинив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не має постійного джерела доходу. Маючи можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, потерпілої, обвинувачений знатиме як їх персональні данні, так і зміст наданих ними свідчень на стадії досудового розслідування. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків, потерпілу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.
Вказане свідчить про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, та які підтримані прокурором у судовому засіданні, а саме: обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілу і свідків, а також можливість перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Водночас прокурором не наведено достатніх обґрунтувань наявності ризиків, передбачених п. 2 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Загальне положення щодо розумних строків викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року)
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.
Щодо доведеності обвинувачення, то суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Стадія судового слідства наразі триває.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.
Наведені захисником дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала, а ризики, які послужили підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшилися.
Таким чином, у заявленому усному клопотанні захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо строку продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги стадію кримінального провадження, а саме, що у кримінальному провадженні не здійснено судове слідство, не допитані потерпіла, свідки, обвинувачений, не досліджені письмові докази, а також бере до уваги розумність строків кримінального провадження та приходить до висновку про продовження дії запобіжного заходу на строк 60 днів, що буде виправданим та відповідатиме Закону.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначає розмір застави.
Керуючись ст.331 КПК України, суд,
ухвалив:

Усне клопотання ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишити без задоволення.
Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 13 серпня 2022 року включно без визначення розміру застави.
Копію ухвали направити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілій та уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала суду може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено 17.06.2022.

Суддя ОСОБА_1