Справа № 175/2466/22
Провадження № 1-кп/175/121/22
Вирок

Іменем України

08 вересня 2022 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000250 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Підгородне, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 27 травня 2022 року близько 19:00 год. перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , проходив повз сусіднє домоволодіння у якому проживає ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час у ОСОБА_4 раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Так, 27 травня 2022 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_4 знаходячись біля паркану домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку зі сторони городу, зайшов на його територію, тим самим незаконно проник. Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_4 помітив автомобіль ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Після цього, обвинувачений реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи про відсутність вдома власника автомобілю, діючи з корисливих мотивів та в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою незаконного власного збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, відкрив незачинений на ключ багажник вказаного автомобіля та викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: домкрат «Vital», синього кольору, вартістю 457 грн. 47 коп.; компресор «BELAUTO», моделі «ЗУБР ВК45», червоного кольору, вартістю 1891 грн. 28 коп.

Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він отримав професію машиністу крану та працював на заводі К. Лібкнехта, а потім звільнився і пішов працювати на будівництво. Він з 2015 року внаслідок ДТП у зв`язку з отриманою травмою стоїть на обліку у лікаря психіатра. З цих підстав він є не придатним до віськової служби. 27 травня 2022 року він перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , та на вулиці побачив собаку потерпілого. Він впустив собаку пройшов та побачив у дворі автомобіль Жигулі. Він відкрив кришку багажника тому як той був не зачинений і забрав звідти домкрат та компресор червоного кольору. Коли через кілька днів до нього прийшли працівники поліції він самостійно віддав викрадені речі. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом обвинуваченого. 27 травня 2022 року йому зателефонувала цивільна дружина і попросила про допомогу у неї на роботі була пожежа. Він сів на мопед і залишив свій автомобіль марки «Жигулі» вдома та поїхав. Коли він був у дружини то йому зателефонувала інша сусідка та повідомила, що його собака бігає на вулиці. Близько о 21.00 годині увечері він з дружиною повернувся додому, а собака вже була у дворі. Через кілька днів він відчинив багажник свого автомобіля та побачив, що не вистачає компресору та домкрату. Він шукав ці речі навколо домоволодіння коли не знайшов, то пішов до обвинуваченого і запитав за ці речі, але то й повідомив, що він їх не викрадав. Потім він викликав поліцію, а обвинувачений видав викрадене та в подальшому його майно йому було повернуто. Цивільний позов не заявляв тому як викрадені речі йому повернуто. Просив призначити суворе покарання обвинуваченому з позбавленням волі тому, як обвинувачений знову може вчинити крадіжку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєного стану.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким умисним, те, що вину свою визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а з 2015 року знаходиться на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові порушення внаслідок зловживання алкоголем, стан відміни з психічними розладами переважно з галюцинаторним синдромом, задовільну характеристику за місцем мешкання, враховуючи стан його здоров`я, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно та доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд також при призначенні покарання враховує, що потерпілому ОСОБА_6 були повернуті викрадені речі, обвинувачений у судовому засіданні вибачився та щиро розкаювався.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судової експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

У рахунок відшкодування витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати у розмірі 170 гривень; призначення платежу: за експертизу №1254 від 03 червня 2022 року.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 31 травня 2022 року на домкрат Vital синього кольору, компресор червоного кольору, в сумці чорного кольору із написом «BELAUTO» - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1