В И Р О К
іменем України

Справа №377/199/22

Провадження №1-кп/377/28/22

20 жовтня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції), захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000022 від 27 квітня 2022 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент, Узбекистан, громадянина України, військовослужбовця, не одруженого, з повною вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, за наступних обставин:
26 лютого 2022 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у дворі будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинив сварку зі своїм сусідом ОСОБА_8 , в ході якої, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дістав з правої кишені своєї куртки ножа та тримаючи його в правій руці, наніс ним один удар в область черевної порожнини потерпілого ОСОБА_9 .
В результаті дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_10 , було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки, які згідно висновку судово-медичного експерта № 174/д/-2022 від 21.06.2022 року, як небезпечні для життя, мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Своїми умисними діями, які полягали у умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_7 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , свою вину в інкримінованому злочині визнав, суду дав пояснення які відповідають змісту викладеному в обвинувальному акті, в скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_11 , в зал судового засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. На час розгляду справи, претензій до обвинуваченого не має, питання щодо міри покарання покладає на розсуд суду. Враховуючи, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, то вирішено питання про проведення судового розгляду без потерпілого.
З урахуванням думки сторін та беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів.
Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого злочину та необхідність призначення йому покарання.
Відповідальність за вчинений злочин обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачена ч.1 ст.121 КК України, за ознаками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, оскільки його дії відповідають кваліфікуючим ознакам цього злочину.
Санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до приписів ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином.
Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, приймає до відома досудову доповідь Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області, у якій зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, та його спосіб життя, історію правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, Вишгородський районний сектор вважає, що виправлення особи без позбавлення волі можливе.
Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов до таких висновків.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що він вчинив тяжкий злочин, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тобто є осудною особою, за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не судимий в силу ст.89 КК України. На даний час є мобілізованим на військову службу до Збройних Сил України, не одружений. Враховуючи те що ОСОБА_7 , визнав свою провину, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому злочині, що свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, з врахуванням особи винного, думки прокурора про застосування до обвинуваченого ст.75 КК України і звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, враховуючи досудову доповідь сектору з питань пробації, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст.75 КК України і на підставі викладеного обрати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі на певний строк, в межах санкції частини статті обвинувачення та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_7 , та попередження вчинення нових злочинів.

Питанні з приводу речових доказів необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України: медичну картку стаціонарного хворого №331/106 на імя ОСОБА_8 - відповідно до постанови про визнання речовими доказами та визначенням місця їх зберігання від 09.06.2022 року, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження) необхідно повернути КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ - медичну картку стаціонарного хворого №331/106 на ім`я ОСОБА_8 - повернути КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1