Справа № 727/3888/22
Провадження № 1-кп/727/260/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2022 року
Шевченківський районний суд м.Чернівці
у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження №0000174 від 10.12.2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Чернівецької області, місто Чернівці, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, маючи на утриманні малолітню дитину 2008 року народження, освіта професійно-технічна, військовослужбовцявійськової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом, перебуваючи на посаді головного сержанта командира 1 зенітного артилерійського відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16,125,126, 129-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування, о 08 год. 00 хв. 15.11.2021 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та вибув до місця свого постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов*язаний із проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердивши при цьому викладені в обвинуваченні фактичні обставини вчинення ним інкримінованого кримінального злочину. Суду обвинувачений показав, що проходив військову службу за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . 15 листопада 2021 року він самовільно її залишив, вибувши до свого постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не бажав проходити в подальшому військову службу в зв*язку із наявністю у нього конфлікту з керівництвом. При цьому, покидаючи військову частину, він не повідомив про даний факт командира, із відповідним рапортом не звертався. Просив суворо його не карати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального злочину та визнає повністю свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, з`ясувавши при цьому, що ОСОБА_5 правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд ,ураховуючи відсутність будь-яких сумнівів в добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, а також, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, а також частково дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До пом`якшуючих покарання ОСОБА_5 обставин, згідно ст. 66 КК України, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні виду та міри покарання, суд, керуючись вимогами ст.ст. 50,65 КК України, а також, враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального злочину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не судимий та після вчинення даного злочину інших кримінально-караних діянь не вчиняв, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та психіатра, але перебував на огляді в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація, є учасником бойових дій, волонтером, а також, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи відсутність негативних характеристик по місцю проживання, вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах мінімальної санкції ч. 3 ст. 408 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи характеризуючі особу обвинуваченого дані, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладанням при цьому обов*язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, оскільки ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, на підставі ст. 54 КК України суд вважає за необхідне позбавити обвинуваченого військового звання старший сержант.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.174, 349,368-374, 376-377 КПК України , суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням- іспитовим строком три роки.
Покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 54 КК України Позбавити ОСОБА_5 військового звання старший сержант.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
В іншій частині відповідно до ст. 395 КПК України вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Суддя ОСОБА_1