ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/6320/21 Номер провадження 11-кп/814/717/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000416, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 28.08.2006 Орджонікіджевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі, ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 2) 20.05.2010 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1рік; 3) 01.03.2013 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 4) 21.05.2020 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 с т. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України та ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2020 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Вказано початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання в порядку виконання вироку після набрання ним законної сили.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду 11.08.2021 ОСОБА_7 , маючи намір на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», без мети збуту, знаходячись у м. Харкові, точної адреси в ході досудового розслідування не встановлено, використовуючи належний йому мобільний телефон, через мережу інтернет замовив психотропну речовину «PVP», після чого на вказаний телефон отримав повідомлення зі світлиною місця, де знаходиться психотропна речовина «PVP».

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на придбання психотропної речовини без мети збуту, прибувши 11.08.2021 о 08.40 год. у вказане в повідомленні місце за адресою: м. Харків набережна Пулківська, 26/37, на прибудинковій території, в землі ОСОБА_7 знайшов згорток, в якому знаходився прозорий полімерний пакет з психотропною речовиною «PVP», який підняв та поклав до своєї сумки, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_7 , пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту 11.08.2021 були помічені та припинені працівниками поліції, якими 11.08.2021 у період часу з 09.58 год. до 10.11 год. під час огляду місця події за вищевказаною адресою у ОСОБА_7 виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет в жовтій ізоленті, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина, масою 0,2304 грам, яка, згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № СЕ-19/121-21/19029-НЗПРАП від 03.09.2021 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якої в перерахунку на масу представленої речовини становить 0,1824 г.

Таким чином, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» ОСОБА_7 , незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, та прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Просить врахувати обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання ним своєї вини в повному обсязі, щиросердечне розкаяння, активне сприяння у розкритті злочину. Також, просить врахувати, що він не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, проживає з матір`ю похилого віку, яка потребує постійного догляду та допомоги.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту - є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку, як того вимагає ст. 374 КПК України та учасниками судового провадження не оспорюється.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо призначення надто суворого покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо (далі Постанова Пленуму №7).
Суд першої інстанції, при призначенні покарання, врахував обставини вчиненого та особу обвинуваченого, а саме: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який будучи раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, що обтяжує покарання рецидив кримінального правопорушення. При цьому суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах обмеження волі.
Колегія суддів враховує надані в суді апеляційної інстанції додаткові матеріали, що вказують на наявність на утримані батька ОСОБА_9 , який потребує постійного лікування та дружини ОСОБА_10 , яка також має захворювання, проте вказані обставини не впливають на правильність судового рішення.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 за вироком Харківського районного суду Харківської області від 21.05.2020 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільнений від відбування вказаного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на 2 роки. Інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив у період іспитового строку, а тому суд правильно застосував положення ст. 71 КК України при призначенні остаточного покарання.
Відповідно до ст. 71 КК України та п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7, якщо зсудений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новим вироком, а також невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Суд першої інстанції, дотримуючись вимог, визначених ст. 72 КК України, відповідно до яких при складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий вид покарання, правильно призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі у розмірі більшому, ніж визначений вироком Харівського районного суду Харківської області від 21.05.2020, за яким йому було призначено більш суворе покарання.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - без змін.

Взяти ОСОБА_7 під варту в залі суду негайно.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 01.06.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк, з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4