УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2019 Справа №607/3517/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

під час судового розгляду в залі суду кримінального провадження №0000484 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стороною захисту заявлено клопотання про зміну чинного запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_3 із тримання під вартою на менш суворий, яке мотивується тим, що на утриманні в останнього є матір, похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, що стверджується довідкою УСП ТМР.

Суд, заслухавши клопотання сторони захисту, думку прокурора, яка заперечила у задоволенні клопотання сторони захисту, вважаючи за доцільне продовжити термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання прокурора необхідно відмовити, а клопотання захисника та обвинуваченого про зміну останньому запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який слід задовольнити, виходячи з наступних мотивів.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , хоча і маючи постійне місце проживання, а також проживаючи разом із матір`ю похилого віку, однак є особою, неодноразово судимою за вчинення, у тому числі, тяжких злочинів проти власності, на даний час знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, ніде не працює, зловживає алкоголем, що дає суду підстави вважати, що останній може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують своє існування та стороною захисту доказів про зменшення їх обсягу не подано і судом не встановлено.

Водночас, враховуючи тривалість тримання обвинуваченого під вартою, того,що суд фактично завершує з`ясування обставин і перевірку їх доказами, таким чином дослідивши всі докази у кримінальному провадженні, що матеріальна шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, усунута, а тому вважає, що слід змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною даному обвинуваченому цілодобово залишати житло, що в АДРЕСА_1 , поклавши на обвинуваченого відповідні обов`язки, згідно ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18, ч.2 ст.376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити, а клопотання захисника та обвинуваченого про зміну останньому запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який задовольнити.

Змінити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною даному обвинуваченому цілодобово залишати житло, що в АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти після доставки по вказаному місцю проживання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою ж вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків встановити до 14 липня 2019 року.
Копію ухвали невідкладно направити на адресу ТВП ГУНП в Тернопільській області з метою поставлення ОСОБА_3 на облік, про що повідомити Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1