Справа № 191/724/22
Провадження № 1-в/191/196/22
У Х В А Л А
іменем України

09 червня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області з приміщенням Синельниківської виправної колонії (№ 94), клопотання про застосування ст. 81 КК України про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, яке надійшло від засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Марганець Дніпропетровської області, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений п`ять разів, по даній справі засуджений: 30.09.2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186 КК України до 6 років позбавлення волі. Залік з 03.08.2017 року по 24.05.2019 року.

Початок строку 15.12.2019 року, кінець строку 24.02.2024 року.
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, просила задовольнити клопотання.

Представник адміністрації СВК № 94 в судовому засіданні заперечував, щодо клопотання засудженого, оскільки вважає, його передчасним та недоцільним, засуджений характеризується негативно, не працевлаштований та має стягнення, які не погашені.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_5 , вважає, що немає підстав для його задоволення, оскільки останній на шлях виправлення не став, характеризується негативно, має стягнення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації СВК № 94, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

Відповідно до довідки за особою справою № 96-Н-21, судом встановлено, що ОСОБА_5 , підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку з 24.02.2022 року. Матеріали розглянуті комісією установи 28.02.2022 року, за результатами якої, засудженому ОСОБА_5 , відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній характеризується негативно, не працевлаштований, має п`ять стягнень, два з яких непогашені, заохочень не має.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).
Також, за змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.
На підставі ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Судом встановлено, щоОСОБА_5 , характеризується негативно, не працевлаштований, має стягнення, раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, однак належних висновків, не зробив та знову вчинив умисний злочин проти власності, за яке відбуває на даний час покарання, що дає підстави вважати, що засуджений на шлях виправлення не став і не довів своє виправлення, томусуд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених ст. 81 КК України для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 .
У відповідності до ч. 7 ст. 539 КПК України, - у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1