Справа № 936/280/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання Вікторії ПРОСЯНИК, прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката Лариси МИШАНИЧ, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/4806/364/22 за апеляційною скаргою захисника Лариси МИШАНИЧ на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.07.2022 про застосування щодо підозрюваного за ч.1 ст.263, ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КПК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий СВ ВП № 2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання слідчого обґрунтовано наступним.

ОСОБА_5 у невстановлений слідством точний день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав у невстановленої особи пістолет із маркувальними позначеннями «SUPER-PP Cal/9 mm P.A. Knall», який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107-22/1875-БЛ від 10.03.2022 являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «SUPER-PP» калібру 9 мм, німецького виробництва, придатний для стрільби, з використанням шумового пістолетного патрону калібру 9 мм Р.А.К. та круглого метального снаряду зі сплаву на основі свинцю, що не притягується магнітом діаметром 6,8мм і вагою 1,9 г та три патрони до вогнепальної зброї, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/1875-БЛ від 10.03.2022, є боєприпасами, пістолетними патронами центрального бою калібру 9 мм, що спорядженні еластичними кулями та придатні до стрільби та які без передбаченого законом дозволу зберігав та перевозив в автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER», номерний знак НОМЕР_1 до 00.30 години 03.03.2022, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с. Підполоззя Мукачівського району Закарпатської області, де в подальшому були вилучені працівниками поліції.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням точні день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав порошкоподібну речовину білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті, в якій згідно висновку експерта № КСЕ-19/114-22/5525 від 24.05.2022 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 133,9928 грам, подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка містилася в запаяному полімерному пакеті та в полімерному контейнері з кришкою білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/114-22/5529 від 04.05.2022 містить тетрагідроканабінол і є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, загальною масою канабісу в перерахунку на висушену речовину 27,64 грама та порошкоподібну речовину білого кольору, яка розфасована в окремі 42 безбарвні прозорі полімерні пакети відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/3399-НЗПРАП від 11.05.2022 в складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн загальною масою 36,0468 грам і умисно, незаконно, з метою збуту перевозив вищевказані наркотичні засоби в автомобілі марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER», номерний знак НОМЕР_1 , до 00.30 години, 03.03.2022, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с. Підполоззя Мукачівського району Закарпатської області, де в подальшому дані наркотичні засоби були вилучені працівниками поліції.

Також, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством точний день та час, а також у невстановленому слідством місці придбав порошкоподібну речовину білого кольору в прозорому поліетиленовому пакеті, в якій згідно висновку експерта № КСЕ-19/114-22/5526 від 24.05.2022 виявлено псевдоефедрин, який відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, загальною масою 73,0166 грам і умисно, незаконно, з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів та метою збуту перевозив вищевказані прекурсори у вказаному вище автомобілі до 00.30 години, 03.03.2022, коли був помічений під час патрулювання працівниками поліції на березі річки «Жденіївка» в урочищі «БАМ» поблизу с. Підполоззя Мукачівського району і в подальшому дані прекурсори були вилучені працівниками поліції.

Таким чином в сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах та особливо небезпечних наркотичних засобів, кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.311 КК України незаконне придбання, зберігання, перевезення прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів та з метою збуту.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий посилається на те, що 04.07.2022 повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.1 ст.263 КК України, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив злочини, а саме за ч.1 ст.263 КК України міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 7 років, за ч.3 ст. 307 КК України позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна та ч.3 ст.311 КК України позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжувати свою злочинну діяльність, в якій підозрюється, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Із урахуванням ризиків, які виникли внаслідок дій ОСОБА_5 , жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак запобігти зазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.07.2022 клопотання слідчого СВ ВП № 2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Встановлено строк тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, тобто до 02.09.2022 включно.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.263 КК України позбавлення волі від 3 до 7 років, ч.3 ст. 307 КК України позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна та ч.3 ст.311 КК України позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна.

Слідчим суддею зазначено, що стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризик переховування підозрюваного, а також ризик його впливу на учасників процесу, або взагалі не існує, та й такий запобіжний захід який не пов`язаний із позбавленням волі здатний їм запобігти, а тому підстав для застосування запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі не вбачаю. А застосування більш м`яких запобіжних заходів особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава, будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати у зв`язку з тим, що дані запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою.

Враховується також і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку в умовах військового стану в Україні, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного (відсутнє постійне та належно зареєстроване місце проживання на підконтрольній Україні території, розлучений, дітей немає, не працює та не має постійного джерела прибутку), дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зав`язків, будь яких зав`язків з іншою країною, або наявність зав`язків в іншому місці, що й було враховано вище.

Слідчим суддею встановлено у судовому засіданні, підозрюваний не має чітко визначеного місця проживання на підконтрольній Україні території, доказів його стійких соціальних зав`язків, як застереження виконання законних вимог під час досудового розслідування, стороною захисту не надано, а відтак відсутня можливість органів поліції постійно контролювати виконання такого запобіжного заходу як домашній арешт чи особисте зобов`язання.

В сукупності всі вище вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші злочини, буде переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що йому загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочинах.

Слідчим та прокурором повністю доведені обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Слідчий суддя задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав за неможливе визначити підозрюваному розмір застави, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.07.2022. Винести ухвалу про обрання альтернативного запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що не заперечуючи підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, вважає обраний судом запобіжний захід є надто суворим, враховуючи стан його здоров`я.

ОСОБА_5 зізнався, що він тривалий час вживає наркотичні засоби, після розірвання невдалого шлюбу. Лікування та сеанси психотерапії не дали бажаних результатів. Велику кількість наркотичних препаратів він придбав для власного вживання на запас у зв`язку із тим, що під час війни , ціни на все зростають. Також пояснював на досудовому слідстві та у суді, що зброю він знайшов на місці його затримання.

Враховуючи хворобливий стан здоров`я ОСОБА_5 внаслідок його наркотичної залежності, суд повинен був врахувати неспроможність ОСОБА_5 до критичного мислення. Одна психотравма зміняла іншу, щоденне відчуття наркотичної залежності, повна втрата житла в м. Маріуполь з початку вторгнення держави агресора на територію України, втрата зв`язків із рідними та близькими . Всі ці обставини заважали адекватно поводитися. Тому він не зміг зареєструватися за місцем тимчасового проживання : АДРЕСА_1 . Суд розцінив даний факт як спосіб скритися від слідства та суду. І не дав оцінки іншим важливим обставинам: висновок експерта щодо наявності наркотичної речовини в організмі ОСОБА_5 виявився неоднозначним та сумнівним.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_8 на підтримання поданої нею апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176, 177,178,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також, обґрунтованим вважає й висновок слідчого судді про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, а також взято до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 .

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави, оскільки існують ризики порушення (невиконання) ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню щодо нього.

Апеляційний суд вважає, що ухвалюючи судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя взяв до уваги і положення ст.ст. 182,183 КПК України та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції від 05.07.2022 колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України, як законну та обґрунтовану необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лариси МИШАНИЧ залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 05.07.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: