Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

20 вересня 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції із Зарічненським районним судом Рівненської області кримінальне провадження № 0000068 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Локниця Вараського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, в порядку ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і признано покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю один рік з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування шкоди 13295.14 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено.
Як визнав доведеним суд, 01 серпня 2021 року близько 12 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та з мотивів особистої неприязні, наніс кулаками не менше чотирьох ударів в область грудної клітки ОСОБА_8 , котрий перебував на балконі квартири АДРЕСА_2 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця задньо-бокової поверхні грудної клітки справа та переломів V, VІ ребер праворуч по передній аксилярній лінії без ознак консолідації та загрозливих для життя явищ, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, та істотним, на його думку, порушенням вимог процесуального закону. Вказує, що допитані під час судового розгляду свідки не були очевидцями подій, мають з ним неприязні відносини, а, відтак, їх слід оцінювати критично, висновок судово-медичного експерта не є переконливим, і ОСОБА_8 , як цивільним позивачем, не вказано, в чому ж полягає заподіяна йому шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю вона заподіяна, та з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір самої шкоди.

Просить вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2022 року скасувати та виправдати його у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, доводи потерпілого ОСОБА_8 , його представника адвоката ОСОБА_9 та прокурора, які вважають вирок законним та обґрунтованим і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров`я, за наведених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних у провадженні й розглянутих в судовому засіданні доказів, яким дана належна юридична оцінка, і є обґрунтованим.

Покликання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, побудованих на недопустимих та неналежних, з його погляду, доказах, спростовуються зібраними у справі доказами, і не заслуговують на увагу.

Як свідчить звукозапис перебігу судового розгляду, під час судового слідства ОСОБА_6 визнав факт наявності між ним і потерпілим, який є його сусідом, тривалих неприязних відносин на ґрунті неодноразових конфліктів і суперечки, що виникла 31 липня 2021 року з приводу будівництва ОСОБА_10 господарської будівлі на прибудинковій території багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 , виконавцем якого є сусід по сходовому майданчику ОСОБА_8 , зазначивши при цьому, що 01 серпня 2021 року ОСОБА_8 він не бачив, тілесних ушкоджень йому не наносив, і припускає, що зазначені у вироку суду тілесні ушкодження ОСОБА_8 міг отримати внаслідок падіння.

Між тим, з показань потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що між ОСОБА_6 та мешканцями їх будинку постійно виникають сварки і конфлікти. 31 липня 2021 року на прохання сусідки ОСОБА_10 він допомагав по будівництву господарської будівлі на загальній прибудинковій території, куди близько 13:00 год. прибіг ОСОБА_6 , який пошкодив збудоване, почав погрожувати фізичною розправою йому та ОСОБА_10 , а наступного дня 01 серпня 2021 року, коли він в обідню пору відпочивав на балконі, ОСОБА_6 , який вийшов на свій балкон, спочатку нецензурно висловлювався та погрожував йому, а потім забіг до нього і наніс йому не менше чотирьох ударів кулаками в правий бік грудної клітки, після чого втік.

Факт конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 01 серпня 2021 року підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , який ствердив, що проживає в будинку АДРЕСА_3 на першому поверсі під квартирою ОСОБА_8 , і 01 серпня 2021 року близько обідньої пори чув чоловічі крики в квартирі ОСОБА_8 , а через 2-3 хвилини бачив, як ОСОБА_6 втікав, Вийшовши в під`їзд, побачив ОСОБА_8 , котрий тримався руками за правий бік і з рота в нього йшла кров, повідомивши при цьому, що ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження.

Аналогічні показання дала і свідок ОСОБА_12 , зазначивши, що чула сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яка відбувалася в помешканні останнього, в ході якої ОСОБА_6 погрожував ОСОБА_8 фізичною розправою. Коли вийшла з квартири, то побачила ОСОБА_6 , який був збуджений і спускався з другого поверху, де розташована квартира потерпілого, за ним вийшов ОСОБА_8 , який сказав, що його побив ОСОБА_6 , потерпілий тримався руками за правий бік, на обличчі в нього була кров. На її запитання » Що ти твориш» ОСОБА_6 відповів » А хай він мене не чіпає», .

Показання свідків є незмінними і послідовними, як на досудовому розслідуванні, так і під час судового слідства, в ході якого не здобуто підстав обмовляти обвинуваченого з боку ОСОБА_12 як про це стверджує апелянт.

Показання свідків узгоджуються і з характеризуючими даними обвинуваченого ОСОБА_6 з місця проживання, згідно яких ( т.1 а.с. 71,73,76) ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисне заподіяння тілесних ушкоджень, на нього з боку сусідів надходять численні скарги з приводу образ нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою та порушення спокою громадян.

Згідно висновку додаткової судово - медичної експертизи № 286/237 від 07 серпня 2021 року (а. с. 46-50), які експерт ОСОБА_13 в суді першої інстанції, будучи, відповідно до вимог ст. 356 КПК України, приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, повністю підтвердила, у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця задньо- бокової поверхні грудної клітки справа (топографічно по задньо-пахвинній лінії, в межах 4-6 ребер) та переломів V, VI ребер праворуч по передній аксилярній лінії без ознак, як консолідації і колабування легені, так і загрозливих для життя явищ. Вказаний комплекс ушкоджень виник внаслідок травматичної дії тупим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею (за механізмом його утворення ударом-стисненням), відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я, термін заподіяння якого відповідає 01 серпня 2021 року.

Припущення обвинуваченого щодо можливого отримання ОСОБА_8 тілесного ушкодження внаслідок падіння, а не від його неправомірних дій, ретельно перевірялися судом і жодних доказів на підтвердження такої версії не здобуто, як не надано таких доказів жодною із сторін провадження.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та обєктивно зясував фактичні обставини кримінального правопорушення і вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні міри покарання ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримуючись вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, віднесеного законом до злочинів невеликої тяжкості, особу ОСОБА_6 , який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.

Також, правомірно, виходячи з вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, вирішив суд і цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 , виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоровя потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 . ОСОБА_6 завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм довготривалості розладу здоров`я, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні, переніс фізичні і моральні страждання, що належним чином обґрунтовано цивільним позивачем у заявленому позові, а тому визначена судом сума на часткове задоволення позовних вимог 13 295,14 грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди, на думку колегії суддів, є розумною та справедливою.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Вирок Зарічненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення повного тексту ухвали, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3