Справа №760/9045/22 1-кп/760/2243/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Київським СІЗО, в залі судових засідань Солом`янського районного суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001114 від 20.04.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 18.12.2012 Білоцерківським міськрайонним судом за ч.2 ст.185; 71 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 05.04.2015 Дариницьким районним судом м.Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185; ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- 27.04.2018 Білоцерківським міськрайонним судом за ч.3 ст.185; ч.2 ст.185; 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

14.03.2022 року згідно Указу Президента України №133/2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відбулась часткова зміна статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

17.05.2022 року року згідно Указу Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відбулась часткова зміна статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

09.05.2022 приблизно о 13:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи поряд із будинком, що за адресою: м. Київ, вул. Уманська 25, помітив припаркований мотоцикл марки «BAJAJ BOXER BM125X» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та вирішив повторно незаконно заволодіти вищевказаним транспортним засобом шляхом його крадіжки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортного засобу, а саме: мотоциклу марки «BAJAJ BOXER BM125X» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі VIN: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , скориставшись відсутністю інших осіб, переконавшись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить у вчиненні злочину, підійшов до мотоциклу марки «BAJAJ BOXER BM125X» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі VIN: НОМЕР_2 та, взявши його за кермо із застосуванням власної сили, зламав блокування рульової колонки, після чого з`єднав дроти живлення, привівши тим саме двигун вказаного транспортного засобу в дію. Надалі ОСОБА_4 сів на водійське сидіння вказаного мотоциклу та із місця його первинного розташування поїхав в напрямку житлового масиву «Відрадний» тим самим перемістивши транспортний засіб марки «BAJAJ BOXER BM125X» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі VIN: НОМЕР_2 в просторі та отримавши над ним контроль, тим самим протиправно, всупереч волі власника, повторно незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «BAJAJ BOXER BM125X» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі VIN: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , розпорядившись тим саме викраденим транспортним засобом на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_4 спричинив матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 33 000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 17.05.2022 приблизно о 20:00 годині, проходячи повз під`їзд № 1 будинку № 3 по вул. Пітерській в м. Києві, побачив в середині під`їзду розміщений велосипед марки «MB Racher» синього кольору, який був зафіксований за допомогою захисного тросу та закріплений до перил, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 20:01 годині, пройшов у вказаний вище під`їзд впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, дістав з власної кишені кусачки по металу, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, та перекусив захисний трос, звільнивши тим самим доступ до вищевказаного велосипеду марки «MB Racher» синього кольору, після чого взяв до своїх рук вказаний велосипед, який належить ОСОБА_7 вартістю 1000 гривень, та викотив його на вулицю.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи повторно таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «MB Racher» синього кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 19.05.2022 приблизно о 18:00 годині, проходячи повз ТРЦ «Аркадія», що за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 154-А, побачив велосипед марки «Riot» чорного кольору із помаранчевими смугами, який був зафіксований за допомогою захисного тросу та закріплений до огорожі, на багажнику якого знаходилось дві сумки чорного кольору, які для потерпілого матеріальної цінності не становить, в середині яких перебував набір інструментів вартістю 400 гривень та насос вартістю 800 гривень, на рамі також перебувала сумка, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить в середині якої перебували сонцезахисні окуляри вартістю 300 гривень, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 18:01 годині, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, наблизився до вказаного вище велосипеду, після чого дістав з власної кишені кусачки по металу, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, та перекусив захисний трос, звільнивши тим самим доступ до вищевказаного велосипеду марки «Riot» чорного кольору із помаранчевими смугами.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи повторно таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «Riot» чорного кольору із помаранчевими смугами, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 24500 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 23.05.2022 приблизно о 17:00 годині, проходячи повз магазин «АТБ», що за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 29, велосипед марки «Camanch» темно сірого кольору, який був опертий на огорожу, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 17:03 годині, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, наблизився до вказаного вище велосипеду, після чого сів за кермо велосипеду марки «Camanch» темно сірого кольору та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 6000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 23.05.2022 приблизно о 21:00 годині, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , побачив відкрите кладове приміщення, в середині якого побачив велосипед марки «Ardis Titan» темно-синього кольору, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 21:00 годині, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, наблизився до вказаного вище велосипеду марки «Ardis Titan» темно-синього кольору, вартістю 8900 гривень, після чого взяв до своїх рук вказаний велосипед, який належить ОСОБА_10 , та викотив його на вулицю.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи повторно таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «Ardis Titan» темно-синього кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 8900 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 27.05.2022 приблизно о 22:00 годині, проходячи повз будинок № 6-Х по вул. Вишневій в м. Києві, побачив у подвір`ї велосипед марки «Camanch Niagara» синього кольору, який був зафіксований за допомогою захисного тросу та закріплений до огорожі, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 , впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, наблизився до вказаного вище велосипеду, після чого дістав з власної кишені кусачки по металу, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, та перекусив захисний трос, звільнивши тим самим доступ до вищевказаного велосипеду марки «Camanch Niagara» синього кольору.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи повторно таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «Camanch Niagara» синього кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 5000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 03.06.2022 приблизно о 12:55 годині, йдучи повз під`їзд № 2 будинку № 3 по вул. Козіцького в м. Києві, побачив між третім та четвертим поверхом розміщений велосипед марки «Escalar mountec» чорно-помаранчевого кольору, який був зафіксований за допомогою захисного тросу та закріплений до батареї, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 13:00 годині, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, зайшовши до під`їзду, дістав з власної кишені кусачки по металу, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, та перекусив захисний трос, звільнивши тим самим доступ до вищевказаного велосипеду марки «Escalar mountec» чорно-помаранчевого кольору, після чого взяв до своїх рук вказаний велосипед, який належить ОСОБА_12 вартістю 3500 гривень, та викотив його на вулицю.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «Escalar mountec» чорно-помаранчевого кольору, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 3500 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 06.06.2022 приблизно о 13:00 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, б-р Вацлава Гавела, 18, побачив велосипед марки «Discovery Trek» жовтого кольору з червоними вставками, який був зафіксований за допомогою захисного тросу та закріплений до огорожі, після чого переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_4 приблизно о 13:00 годині 06.06.2022, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи настання негативних наслідків для потерпілого у вигляді завдання майнових збитків, дістав з власної кишені кусачки по металу, які заздалегідь приготував для вчинення кримінального правопорушення, та перекусив частину огорожі, звільнивши тим самим доступ до вищевказаного велосипеду марки «Discovery Trek» жовтого кольору з червоними вставками, після чого взяв до своїх рук вказаний велосипед, який належить ОСОБА_13 вартістю 3000 гривень, та покотив його по вулиці.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи таємно викрадене майно при собі, сів за кермо велосипеду марки «Discovery Trek» жовтого кольору з червоними вставками, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнової шкоди на суму 3000 гривень.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, підтвердив обставини його вчинення, викладені в установочній частині вироку, зокрема, в частині часу, місця та способу, щиро розкаявся у вчиненому. Вартість та кількість майна не оспорює.

Так, указав, що дійсно викрадав велосипеди, які потім намагався продати та заробити гроші. Також, окремо зазначив, що викрав мотоцикл з корисливих мотивів, оскільки хотів його продати та заробити гроші.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цих кримінальних правопорушень, оскільки повністю погоджується з встановленими обставинами.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, за вище встановлених обставин.

Такий висновок суду ґрунтується також і на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у межах кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»).

Також, у рішеннях у справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак, для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)» (пункти 52 та 80, відповідно).

При цьому, з урахуванням висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини, визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Згідно пунктів 3, 4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 вересня 2019 року в справі № 725/2266/18, слідує, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Як зазначено у примітці до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191, повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Як зазначено у примітці до ст. 289 КК України під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі. Відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або кримінальне правопорушення, передбачене статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 290, 410 цього Кодексу.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з урахуванням повторності, вчинену в умовах воєнного стану, а також незаконно заволодів транспортним засобом, з урахуванням повторності.

У даному провадженні суд провів розгляд виключно в межах пред`явленого обвинувачення прокурором.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено, а також це б порушувало б права обвинуваченого.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, в тому числі, згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК, щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. її час, місце, спосіб учинення та активне сприяння розкриттю злочину.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанови ККС ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к; від 09.10.2018 року у справі №756/4830/17-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених ним дій та осуд своєї поведінки.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, стан здоров`я, а саме те, що він є особою молодого віку, позицію сторони обвинувачення, яка просить призначити покарання у виді реального позбавлення волі, однак у мінімальній межі санкцій статей, відношення обвинуваченого до вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, не працює, не має джерела доходів, вчинив кримінальні правопорушення маючи незняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, шкода відшкодована лише частково.

А тому, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд, керуючись принципом справедливості, вважає, що для досягнення мети попередження кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, адже таке буде покликане запобігти можливому вчиненню обвинуваченим кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме його виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діяння, в межах санкції статей.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що, незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що, хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання передбаченого санкцією ч. 2 ст. 289 КК України суд виходить з такого.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є конфіскація майна.

Прокурор просив призначити покарання засудженому без конфіскації майна, проте свою позицію в судовому засіданні не обґрунтував.

Суд з такою позицією прокурора не погоджується.

Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині Кримінального кодексу.

Корисливим тяжким або особливо тяжким злочином може бути визнаний будь-який із злочинів, визначених у частинах 4 чи 5 ст. 12 КК України, якщо його вчинено із корисливих спонукань. Під корисливими спонуканнями слід розуміти бажання винного одержати внаслідок вчинення злочину матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди.

В судовому засіданні судом окремо встановлювався корисливий мотив.

Так, на запитання суду обвинувачений чітко відповів, що він викрав мотоцикл, оскільки хотів його продати та заробити грошей, а тому, додаткове покарання у даному випадку, підлягає застосуванню.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи те, що відносно обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені має бути вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Арешт майна, у кримінальному провадженні не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання за:

-ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяців з конфіскацією майна;

-ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання у ході виконання цього вироку після набрання ним законної сили.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому - не обирати.

Речові докази по справі, які були передані потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання велосипед марки Riot - залишити у власності потерпілого, речові докази капелюх синього кольору та рюкзак чорно-червого кольору, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Соломянського УП ГУ НП у м. Києві, при встановленні власника повернути останньому, диски із відеозаписом з камер залишити в матералах справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Копію вироку негайно наравити до Київського СІЗО для вручення обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1