Справа №369/2307/21. Провадження №11-кп/824/975/2022. Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

09 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2021 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0000134, внесеному до ЄРДР 21.01.2021 року, щодо обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у м. Києві, з вищою освітою, працюючого менеджером у ТОВ «Поліпласт», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також вирішено питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що враховуючи те, що обвинувачений усвідомив неправомірний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, має позитивні характеристики за місцем проживання, добровільно відшкодував завдані збитки, суд вважає, що на час розгляду справи діяння вчинене ОСОБА_8 втратило суспільну небезпечність, і його особа перестала бути суспільно-небезпечною, тому це кримінальне провадження на підставі ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України підлягає закриттю. Суд вважав за можливе звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності відповідно до ст. 48 КК України, оскільки на час розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, і особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що враховуючи вчинення ОСОБА_8 другого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не може вважатися таким, що він вчинений вперше, оскільки йому в часі передувало вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто існує реальна сукупність злочинів, що не дозволяє застосувати ст. 48 КК України. Вказує, що кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_8 в період з початку 09.01.2021 по 14.01.2021, тобто з розривом у часі та кількість епізодів дорівнює двум.

Окрім того, апелянт стверджує, що, в даному випадку жодна з обставин, зазначених в оскаржуваній ухвалі не свідчить про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, не відбулось істотної зміни соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яке відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_8 , який був повідомлений, оскільки в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища, суд вважав за можливе проводити апеляційий розгляд за відсутності останнього.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який пілтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення у межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2021 року звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Як прямо передбачено ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності": такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, тобто вчинення останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, не може вважатися таким, що вчинене вперше, оскільки перед цим було вчинено кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тобто існує реальна сукупність злочинів, а отже не має підстав для застосування ст. 48 КК України.

Згідно ст. 33 КК України сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше злочинів.

Оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 кримінальні правопорушення (два епізоди) вчинені в період з 09.01.2021 по 14.01.2021, тобто з розривом у часі, існує реальна сукупність злочинів, що унеможливлює звільнення особи від кримінальної відповідальності, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Колегія суддів погоджується з думкою прокурора про те, що жодна з обставин, зазначених в оскаржуваній ухвалі не свідчить про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, не відбулось істотної зміни соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яке відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок чого втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь.

Слід зазначити, що не може бути підставою для застосування ст. 48 КК України законослухняна та добропорядна поведінка особи, яка вчинила злочин, позитивна характеристика за місцем проживання, добровільне відшкодування завданих збитків - не свідчить про таку зміну обстановки та втрату особою суспільної небезпеки порівняно з моментом події злочину.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про можливість застосування до ОСОБА_8 положень ст. 48 КК України не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, суперечать чинному кримінальному та кримінальному процесуальному законодавству і загально визнаній судовій практиці, а тому апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 листопада 2021 року, якою звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, скасувати.

Призначити новий розгляд судом першої інстанції у кримінальному провадженні під №0000134, внесеному до ЄРДР 21.01.2021 року, щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 з ю б і н ОСОБА_10 . М и к о л ю ОСОБА_11 Ш р о л ь