КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №002113, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.10.2018 року за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту початку виконання вироку.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шпола Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено відраховувати з моменту початку виконання вироку.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 16.07.2021 близько 12:00 прийшли до домогосподарства ОСОБА_9 , який на той час перебував вдома.
На подвір`ї вказаного домогосподарства ОСОБА_7 з мотивів особистої неприязні до ОСОБА_8 наніс йому декілька ударів кулаками в голову, а також металевою трубою по спині, чим завдав фізичного болю. Після цього, маючизлочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , закрив його в металевій клітці (вольєрі), призначеній для утримання пса, що знаходилася за житловим будинком на території вказаного домогосподарства, та утримував там протягом певного часу, позбавляючи можливості вільно пересуватися.
У подальшому на подвір`я вказаного домогосподарства прийшов ОСОБА_6 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, і, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 випустили ОСОБА_8 з вольєру, ОСОБА_6 примусив його повзти на колінах на руках, підштовхуючи ногою, а ОСОБА_7 наніс на подвір`ї ОСОБА_8 удари кулаками та металевою трубою по спині, спричинивши фізичний біль.
Після цього ОСОБА_6 примусив ОСОБА_8 заповзти на колінах та руках до вольєру, підштовхуючи його ногою, закрив двері вольєру та закрутив їх металевим дротом з метою позбавити можливості ОСОБА_8 самостійно покинути вольєр.
Продовжуючи свої спільні протиправні дії щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_6 випустив його з вольєру, примусив його повзти на колінах та на руках, підштовхуючи ногою його, а ОСОБА_7 наніс на подвір`ї ОСОБА_8 удари кулаками та металевою трубою по спині, спричинивши фізичний біль.
Крім того, ОСОБА_8 , будучи наляканим спільними незаконними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо нього, та діючи під їхнім примусом, поклав свою ліву руку на пеньок та за допомогою ножа, лезо якого приклав до пальця лівої руки, вдарив по лезу цеглиною, заподіявши собі відкриту травму лівої кисті: перелом голівки та різано-рвану рану середньої фаланги 5 пальця, що спричинило потерпілому фізичний біль.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 примусили його заповзти на колінах та руках до вольєру, при цьому ОСОБА_6 підштовхував ногою ОСОБА_8 , закрив двері вольєру, а ОСОБА_7 закрутив двері товстим металевим дротом з метою позбавити можливості потерпілого самостійно покинути вольєр та близько 18:00 залишили ОСОБА_8 , закритого у вольєрі з тілесними ушкодженнями на тілі без надання медичної допомоги, харчів, води, тощо, що продовжувало спричиняти останньому фізичні страждання та унеможливлювало самостійно вибратися з вольєру та звернутися за медичною допомогою, а самі залишили місце події, порушивши своїми умисними діями гарантовані статтями 29, 33 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_8 на недоторканість особи та свободу пересування.
Того ж дня близько 19:00 ОСОБА_8 виявили закритим у вольєрі ОСОБА_10 , яка його випустила та викликала поліцію.

Не погодившись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року змінити в частині призначеного покарання відносно нього. Призначити покарання не пов`язане з реальним позбавленням та обмеженням волі, застосувавши ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, мотивуючи тим, що суд не врахував пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також його стан здоров`я, зокрема те, що йому необхідно щоденно приймати лікувальні препарати та проводити щорічно лабораторний моніторинг.
У судове засідання обвинувачений, повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття; заяв та клопотань від нього не надходило; згідно з вимогами КПК України участь обвинуваченого у даному випадку не є обов`язковою, а тому колегія суддів відповідно ч. 4 ст. 405 КПК України вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до частини 1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким із учасників судового провадженняне оспорюється.
З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.
Порушень кримінального процесуального закону, які могли би істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 КК України, колегія суддів не вбачає.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі; обставину, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, та визначив ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 146 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає засадам призначення покарання та його меті у розумінні ст. 50 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для пом`якшення покарання, як і для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, як про це просить обвинувачений з підстав, наведених в апеляцій скарзі, колегія суддів за результатами апеляційного перегляду не вбачає.
З урахуванням викладеного, підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26 травня 2022 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді: _______________ ______________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-кп/824/1890/2022
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1