ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2949/22 Справа № 202/5739/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 листопада 2022 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується та покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили існувати та більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали, скасувати її та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження ухвали, адвокат вказує на те, що оскаржуване рішення він не отримував.
Свої вимоги про скасування ухвали захисник обґрунтовує незаконністю судового рішення та його ухвалення незаконним складом суду. Захисник вказує на те, що суд не надав оцінку тим обставинам, що востаннє запобіжний захід було продовжено обвинуваченому 09 лютого 2022 року Краматорським міським судом та жодного іншого судового рішення з цього приводу в Україні не існує. Поряд із цим, адвокат зазначає, що матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотепер до суду направлені не були та суд здійснив судовий розгляд не перевіривши повноважень захисника. Захисник зауважує, що він мав повноваження на здійснення захисту ОСОБА_7 лише на території міст Краматорська та Дружківки та обставини зміна підсудності провадження є підставою для зміни захисника в силу вимог Закону України Про безоплатну правову допомогу. Окрім цього, захисник зазначає, що клопотання подано прокурором після надходження обвинувального акта в суд, що не знайшло свого відображення в судовому рішенні, а судовий розгляд було здійснено за відсутністю потерпілого належним чином не повідомленого про дату та час розгляду клопотання. Серед іншого, адвокат вважає недоведеними заявлені прокурором ризики, оскільки прокурором не надано доказів їх існування.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 08 вересня 2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за яким визначено підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області, в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 .
Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_7 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_7 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.
Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , який відноситься до категорії особливо тяжких, покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, особу обвинуваченого, який міцних соціальних зв`язків не має, та відповідно наявність передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та стороною захисту не наведені.
Твердження захисту про недоведеність встановлених судом ризиків не заслуговують на увагу, оскільки сукупність даних про тяжкість злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке загрожує останньому у разі визнання винуватим, особу обвинуваченого, а також стадію розгляду провадження, беззаперечно вказує на їх існування.
Не заслуговують на увагу й доводи захисника про відсутність підстав для його участі у провадженні, оскільки захист обвинуваченого здійснюється поза межами м. Краматорська вимушено, виключно через тимчасове припинення роботи Краматорського міського суду Донецької області та зміну підсудності його справ.
Що стосується тверджень захисту про здійснення судового розгляду за відсутністю матеріалів провадження, то вони є слушними.
Так, згідно з Розпорядженням голови Верховного Суду Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області) № 8/0/9-22 від 15.03.2022, підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначено за Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.
Під час апеляційного розгляду, на підставі даних, наданих Краматорським міським судом Донецької області, колегією суддів встановлено, що у квітні 2022 року матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 евакуйовано до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, де вони перебувають і дотепер.
Виходячи з відомостей, наданих суду прокурором, строк тримання обвинуваченого під вартою наразі складає сім місяців та судовий розгляд провадження наразі не здійснюється через відсутність матеріалів провадження.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що тримання обвинуваченого під вартою протягом визначеного судом строку, за умови наявності реальної можливості здійснення судового розгляду, є необґрунтованим.
Згідно з вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
З огляду на викладені обставини, з метою дотримання прав обвинуваченого, а також недопущення тримання останнього під вартою без належних правових підстав за відсутністю перешкод для здійснення судового розгляду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою протягом менш тривалого часу.
Таким чином, колегія суддів, погодившись з висновками суду про наявність підстав для застосування до обвинуваченого виключного запобіжного заходу, вважає за необхідне ухвалу суду змінити в частині тривалості строку тримання ОСОБА_7 під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2022 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, змінити в частині тривалості строку застосування запобіжного заходу.
Продовжити ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2022 року.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4