ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/11043/20 (пр. № 1-кп/201/250/2022), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001590, № 0001060, № 0000841, стосовно:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, раніше судимого: 16 листопада 1995 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) від відбування призначеного покарання з трирічним іспитовим строком; 24 вересня 1998 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України (в редакції 1960 року) із застосуванням ст.ст. 42, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, яке ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 03 листопада 1998 року було змінено із призначенням покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 23 березня 2002 року за відбуттям строку покарання; 17 червня 2004 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 24 січня 2007 року за відбуттям строку покарання; 13 серпня 2007 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з дворічним іспитовим строком; 28 жовтня 2008 року вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, звільненого 08 липня 2011 року за постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання три місяці шістнадцять днів; 12 грудня 2013 року вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 06 травня 2015 року за ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 10 місяців 29 днів; 18 квітня 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком три роки, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. У обвинуваченого ОСОБА_6 у невстановленому місці та у невстановлений час виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 21 травня 2020 року приблизно о 05 годині 10 хвилин, (згідно з запису камер зовнішнього відеоспостереження подвір`я), обвинувачений ОСОБА_6 проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у якому мешкає ОСОБА_8 , через паркан сусіднього подвір`я, де побачив біля будинку велосипед для дорослих, синього кольору, марки «Jamis explorer 2», котрий на праві власності належить ОСОБА_8 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, пройшовши через подвір`я, та, підійшовши до вищевказаного велосипеду, взявшись правою рукою за кермо, а лівою за сидіння, підняв його та відніс до паркану, саме в те місце, де його перетинав на шляху до подвір`я та перекинув велосипед за межі подвір`я, через вверх паркану, далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, утримуючи при собі викрадене майно, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 у розмірі 5 050,00 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

2. Крім того, в період часу 27 липня 2020 року приблизно о 05 годині 10 хвилин, (точного часу встановити не вдалось), обвинувачений ОСОБА_6 проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , у якому мешкає ОСОБА_9 , де побачив біля будинку драбину марки - «SVELT», вартістю 3 036,15 гривень, та проникнувши до гаражного приміщення, збоку стіни на підлозі побачив повітряний компресор, марки «Forte model: FL-24», вартістю 2 444,64 гривень, котрі на праві власності належать ОСОБА_9 , які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

У подальшому, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взявши вказані речі до рук а саме: драбину марки - «SVELT», вартістю 3 036,15 гривень та повітряний компресор, марки «Forte model: FL-24», вартістю 2 444,64 гривень, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд вийшов з території домоволодіння разом з викраденим майном, а саме покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду у розмірі 5 480,79 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

3. Крім того, 28 серпня 2020 року приблизно з 03.00 години по 04.10 годину, (точний час встановити не вдалось), обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_10 з родиною, яка по всьому периметру огороджена парканом, де в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, у зв`язку із чим, обвинувачений ОСОБА_6 , від`єднавши лист шиферу, з якого складався паркан, проник до території домоволодіння вказаного вище, де на подвір`ї побачив навіс біля будинку, де знаходились речі, а саме: інвентарний зварювальний апарат марки EDON mini 250; ручна циркулярна пила марки ЭЛПРОМ ЭПД 1400, які на праві власності належать ОСОБА_10 , та які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливий мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до навісу біля будинку, де взяв до рук інвентарний зварювальний апарат, марки EDON mini 250, вартістю 1233,03 гривень та ручну циркулярну пилу, марки ЭЛПРОМ ЭПД 1400, вартістю 1 030,79 гривень, які на праві приватної власності належать ОСОБА_10 та направився до того ж місця, через яке він проник до території домоволодіння АДРЕСА_4 , а саме від`єднаного листа шиферу, з якого складався паркан, з метою виходу.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 вийшов через прогалину в паркані із-за від`єднаного листа шиферу, з території домоволодіння разом з викраденим майном, а саме покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду у розмірі 2 263,82 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

4. Далі, у обвинуваченого ОСОБА_6 у невстановленому місці та у невстановлений час виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 28 серпня 2020 року приблизно о 04 годині 10 хвилин, (точний час встановити не вдалось), обвинувачений ОСОБА_6 проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , у якому мешкає ОСОБА_11 , та побачив через вікно будинку у приміщенні кухні рюкзак, чорного кольору із штучної шкіри, який знаходився на полиці для взуття поруч із вікном на кухні.

У подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого досудовим слідством предмету, пошкодив москітну сітку, яка зачиняла кватирку та за допомогою невстановленого слідством предмету витягнув вказаний рюкзак через кватирку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 заволодів рюкзаком чорного кольору, в середині якого знаходились речі потерпілої ОСОБА_11 , а саме: блок живлення від електронної сигарети «Iqos S21A20»; бездротові навушники марки «ХІАОМІ Redmi Air Dots black»; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_11 , серії НОМЕР_1 виданий 23.11.2015 року Баглійським РВ у м. Дніпродзержинськ ГУДМС України в Дніпропетровській області; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_11 ; банківська картка банку «Монобанк» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_11 не складають.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, утримуючи при собі викрадене майно, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

Продовжуючи свою незаконну діяльність, обвинувачений ОСОБА_6 використав банківську карту банку «Монобанк» № НОМЕР_2 , з якої заволодів та розпорядився грошовими коштами, що знаходяться на банківському рахунку потерпілої на власним розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 2 187,00 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

5. Крім того, 17 вересня 2020 року близько 01 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи біля території домоволодіння АДРЕСА_6 , яка по всьому периметру огороджена парканом, де в нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, у зв`язку із чим, обвинувачений ОСОБА_6 шляхом відкриття хвіртки до території домоволодіння АДРЕСА_6 , проник до території домоволодіння, де побачив біля паркану навпроти будинку велосипед дитячий ТМ «Spelli», та велосипед дитячий «Formula», котрі на праві власності належать ОСОБА_12 , та які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище, вчиняючи злочин повторно, діючи з корисливий мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, обвинувачений ОСОБА_6 підійшов до велосипеду дитячого ТМ «Spelli», та велосипеду дитячого «Formula», взявшись правою рукою за кермо одного велосипеду та лівою рукою за кермо другого велосипеду, та шляхом викочування вказаних велосипедів загальною вартість 5 638, 27 грн., які на праві приватної власності належать ОСОБА_12 направився до виходу з території домоволодіння АДРЕСА_6 , до хвіртки.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 вийшов через хвіртку з території домоволодіння разом з викраденим майном, а саме покинув місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду у розмірі 5 638,27 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

6. Також, 05 вересня 2021 року, близько о 12.00 годині, ОСОБА_6 , підійшов до берегу р. Дніпро, біля буд.77 Б по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, де рибалив потерпілий ОСОБА_13 , поруч з яким, на гілці дерева висіла чоловіча куртка. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_6 , обшукав кишені куртки та в одній з них, виявив мобільний телефон марки «OPPO Reno 4 PRO 5 G», blue, на 128 gb|8gb,imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , що належить потерпілому ОСОБА_13 , який ОСОБА_6 визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього, у ОСОБА_6 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Далі, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, своєю правою рукою взяв з кишені куртки мобільний телефон марки «OPPO Reno 4 PRO 5 G», blu, на 128 gb|8gb,imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , вартістю 10 733,80 гривень, після чого залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 10 733,67 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України.

7. Крім того, за невстановлених дати, часу та обставин, але не пізніше 27 вересня 2021 року, ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , розподіливши ролі у вчиненні злочину наступним чином. Так, роль ОСОБА_7 полягала у: підшукуванні об`єктів корисливих злочинів; встановленні майна, яке зберігається в приміщеннях; встановленні наявності та виду замикаючих пристроїв, можливостей їх подолання, зламу; наявності власників майна або сторонніх свідків неподалік місця вчинення злочину. У подальшому, встановивши вищезазначені обставини, ОСОБА_7 , повинен був передати вказану інформацію співучаснику злочину ОСОБА_6 та перебувати неподалік місця учинення злочину на сторожі, з метою вчасного його сповіщення про можливих свідків протиправних дій викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення. Після заволодіння майном ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно до відведеної йому ролі співучасника злочину, мав надати допомогу у перенесенні, перевезенні викраденого майна до заздалегідь визначеного місця зберігання.

У свою чергу, роль ОСОБА_6 у вчиненні злочину полягала в наступному. Отримавши інформацію від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 мав здійснювати активні дії, спрямовані на фізичне подолання та злому замикаючих пристроїв у іншому приміщенні. Після чого, проникнувши у приміщення, визначати об`єкти злочинного посягання, їх викрадення та спільно з ОСОБА_7 переносити, перевозити викрадене майно до заздалегідь визначеного місця зберігання.

Так, 27 вересня 2021 року, близько 03.00 години, ОСОБА_7 відповідно до відведеної йому ролі, прибув до гаражного приміщення, розташованого по АДРЕСА_7 , тим самим підшукавши об`єкт злочинного посягання, припустивши наявність в ньому матеріальних цінностей. Встановив наявність та вид замикаючих пристроїв, можливостей їх подолання, зламу. Також, оглянув територію домоволодіння на предмет наявності власників майна або сторонніх свідків. У подальшому, встановивши вищезазначені обставини, ОСОБА_7 , передав вказану інформацію співучаснику злочину ОСОБА_6 , який перебував неподалік місця учинення злочину та чекав на ОСОБА_7 . Далі, ОСОБА_7 залишився перебувати неподалік місця учинення злочину на сторожі, з метою вчасного сповіщення ОСОБА_6 про можливих свідків протиправних дій викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

Відповідно до відведеної ролі, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний план учинення злочину, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за допомогою невстановленого слідством предмету, шляхом віджиму дверей, проник всередину приміщення вказаного гаражу, в якому зберігалось майно потерпілого ОСОБА_14 .

Далі, ОСОБА_6 , будучи співучасником злочину, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, визначив об`єкти злочинного посягання, які знаходились в приміщенні гаражу, а саме: автомобільні шини «Bridgestone BlizzakDM-V2 97 TLwinter», діаметром R-17 см, розмірами 225/55, у кількості 4 шт., у новому стані, у використані не знаходились, вартістю 13787 гривень 00 копійок; велосипед марки «Ardis» вартістю 4 225,00 гривень; картоплю сорту «Білороса», у кількості 5 мішків, вагою 40 кг., кожний, загальною вагою 200 кг., вартістю 1 700,00 гривень; 1 (один) мішок моркви вагою 40 кг., вартістю 313,20 гривень; 4 (чотири) мішки цибулі ріпчастої, вагою по 30 кг. кожний, загальною вагою 120 кг., вартістю 1 260,00 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 , по черзі, перемістив до місця знаходження співучасника злочину ОСОБА_7 , вищеперераховані матеріальні цінності, покинувши місце вчинення злочину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на суму 21 285,20 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

8. Крім того, 28 грудня 2021 року, близько 02.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_8 , побачив гаражне приміщення, у дворі домоволодіння. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно, а саме з приміщення гаражу.

Після чого, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, у невстановлений слідством спосіб, відчинив замок дверей гаражного приміщення, таким чином проникнувши всередину приміщення вказаного гаражу.

Далі, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, вчиненого повторно, побачив: велосипед марки «SpelliSX 2700», чорно-зелено-синього кольору, діаметр коліс 26 дюймів, вартістю 7 150,00 гривень; велосипед марки «Fujinevada 2.0», білого кольору, діаметр коліс 26 дюймів (ринкова вартість не визначалась, оскільки не виявлено на ринку України пропозицій та будь якої інформації щодо ціни), які належали потерпілому ОСОБА_15 , та які ОСОБА_6 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Після чого, ОСОБА_6 доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно, взяв раніше виявлені велосипеди марки: «SpelliSX 2700», чорно-зелено-синього кольору, діаметр коліс 26 дюймів, «Fujinevada 2.0», білого кольору, діаметр коліс 26 дюймів, та по черзі із зазначеними велосипедами залишив приміщення гаражу, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду у сумі 7 150,00 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах визнали в повному обсязі та підтвердили фактичні обставини щодо вчинених ними діянь та викладених в обвинувальних актах, докладно пояснивши час, місце і обставини вчинених злочинів, їх роль у вчиненні злочину у співучасті, а також подальші їх дії з викраденим майном.

Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , підтвердили викладені в обвинувальних актах фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень стосовно них, при цьому пояснивши при яких саме обставинах обвинувачені заволоділи належним їм майном.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини:

обвинуваченого ОСОБА_6 :
? у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

?у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в житло, інше приміщення та сховище, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

обвинуваченого ОСОБА_7 :
?у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в інше приміщення, тобто, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних злочинів, даних про осіб обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також ролі кожного з них у вчиненні інкримінованих їм злочинів, зокрема:

- ОСОБА_6 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_6 , слід призначити покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до нетяжкого і тяжкого злочинів, їх конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, характеру і способу заволодіння чужим майном, його розміру, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, при цьому, вчинив інкриміновані йому діяння в період іспитового строку, не працевлаштований та не має постійного доходу, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 18 квітня 2019 року був засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, при цьому, в період останнього вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_6 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Отже, з наведеного вбачається, що обвинувачений в період з 17 вересня 2020 року (дати фактичного затримання) по 21 вересня 2020 року (момент внесення застави) перебував в установі попереднього ув`язнення.

Крім того, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Тож, з наведеного вбачається, що обвинувачений в період з 26 січня 2022 року по теперішній час перебуває в установі попереднього ув`язнення.

З урахуванням зазначених обставин, керуючись ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати у строк відбуття покарання період перебування його під вартою з 17 вересня 2020 року по 21 вересня 2020 року та з 26 січня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у виді застави, який до набрання вироком законної сили слід залишити без змін. Після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю внесену ним суму застави в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6

- ОСОБА_7 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до категорії тяжкого, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину визнав і щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутність таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Також, потерпілим ОСОБА_16 , було подано цивільний позов, у якому останній просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 грошові кошти у загальній сумі 19 820,00 грн., які складаються з відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., матеріальної шкоди у розмірі 14 820,00 грн., який обвинувачений ОСОБА_6 , у судовому засіданні визнав у повному обсязі.

Крім того, потерпілим ОСОБА_14 було подано цивільний позов, у якому останній просив стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти у загальній сумі 31 285,20 грн., які складаються з відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., матеріальної шкоди у розмірі 21 285,20 грн., який обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні визнали у повному обсязі.

Враховуючи вимоги ст. 1166 ЦК України, а також обставини того, що в ході судового розгляду кримінального провадження частково знайшло своє підтвердження завдання обвинуваченим ОСОБА_6 майнової шкоди потерпілому ОСОБА_16 на встановлену експертним шляхом суму та зазначену в обвинувальному акті в розмірі 5 050,00 грн., суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_16 , в рахунок відшкодування майнової шкоди 5 050,00 грн., а також з огляду на душевні страждання, які потерпілий зазнав внаслідок втрати свого майна і неможливості ним розпоряджатися, керуючись вимогами ст. 23 ЦК України і принципами розумності, справедливості і достатності при визначенні морального відшкодування, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог потерпілого щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн., які з цих підстав підлягають задоволенню.

Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження повністю знайшло своє підтвердження завдання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майнової шкоди потерпілому ОСОБА_14 на встановлену експертним шляхом суму та зазначену в обвинувальному акті в розмірі 21 285,20 грн., у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_14 в рахунок відшкодування майнової шкоди 21 285,20 грн, а також з огляду на душевні страждання, які потерпілий зазнав внаслідок втрати свого майна і неможливості ним розпоряджатися, керуючись вимогами ст. 23 ЦК України і принципами розумності, справедливості і достатності при визначенні морального відшкодування, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог потерпілого щодо стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн., які з цих підстав підлягають задоволенню.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2019 року покарання у виді шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 26 січня 2022 року, залишивши до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в рахунок призначеного цим вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з 17 вересня 2020 року (час фактичного затримання) по 21 вересня 2020 року включно та з 26 січня 2022 року по день набрання вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у виді застави до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили, заставу внесену в інтересах ОСОБА_6 в розмірі 43 940,00 грн., (сорок три тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок - повернути особі яка її внесла, а саме ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНН НОМЕР_5 , згідно квитанції 0.5.1 від 21.09.2020 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 2 075,70 грн. (дві тисячі сімдесят п`ять) гривень 70 коп.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 115,00 грн. (сто п`ятнадцять) гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 14 820,00 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5 050,00 грн. (п`ять тисяч п`ятдесят) гривень 00 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень, відмовивши у задоволенні позовних вимог в іншій частині.

Позовні вимоги ОСОБА_14 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 10 642,60 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування майнової шкоди 10 642,60 грн. (десять тисяч шістсот сорок дві) гривні 60 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_14 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 10 642,60 грн., моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування майнової шкоди 10 642,60 грн. (десять тисяч шістсот сорок дві) гривні 60 коп.; в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. (п`ять тисяч) гривень.

Речові докази тринадцять оптичних DVD-R дисків, два договори про надання фінансового кредиту під заставу № DP-77.638691/0, DP-77.638692/0 зберігати в матеріалах кримінального провадження; дерев`яну палку, металеву проволоку, 4 сліди папілярних візерунків на 4 л/с поміщені до паперового конверту, які відповідно до квитанції № 774 передані на зберігання до камери схову речових доказів Відділення поліції № 5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити; мобільні телефони марки «ОРРО Reni 4 PRO 5 G», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 , «Spellі SX 2700» передані на зберігання потерпілим залишити за належністю власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1