Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4295/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2022 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 січня 2019 року за №0000042 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайсин, Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого в ТОВ «ЄВРОТІР» на посаді механіка з ремонту автотранспорту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
27.12.2018 року, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем «OPEL OMEGA» , д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в крайній правій смузі по проїзній частині вулиці Газопровідної зі сторони вулиці Стеценко в напрямку проспекту Правди в м.Києві.
Рухаючись у вказаному напрямку зі швидкістю приблизно 30 км/год., ОСОБА_3 на керованому ним транспортному засобі, маючи намір змінити напрямок руху, не переконався, що це буде безпечним, не надав перевагу попутному транспортному засобу, внаслідок чого допустив зіткнення із попутно їдучим автомобілем «ЗАЗ ВІДА», д.н.з. НОМЕР_3 .
Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України:
- п. 1.5: Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3(б): Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 10.1: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.4: Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_3 виразились в тому, що він керуючи технічно-справним автомобілем «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в крайній правій смузі проїзної частини вулиці Газопровідної зі сторони вулиці Стеценко в напрямку проспекту Правди в місті Києві, не зайняв крайнє положення на проїзній частині призначеній для руху по вулиці Газопровідній, не надав перевагу попутному транспортному засобу «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , перед початком перестроювання та зміною напрямку руху, не переконався що це буде безпечним, з правої смуги розпочав перестроювання та розворот ліворуч, внаслідок чого на керованому транспортному засобі допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_3 , який в цей час рухався в крайній лівій смузі.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ЗАЗ ВІДА» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №042-366-2019 від 25.03.2019 року, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «закритої травми живота у вигляді підкапсульної гематоми по зовнішній поверхні селезінки з розривом капсули її (двомоментний розрив селезінки), крововиливу в черевну порожнину (до 400 мл рідкої крові та темного згортку в лівому підребер`ї 500 мл).
Вищевказана закрита травма живота за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).
Локалізація, морфологія вищевказаного ушкодження, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинене воно дією тупого предмета, враховуючи гістологічну картину за давністю утворення може відповідати терміну 2-5 до моменту вилучення селезінки (при оперативному втручанні), що не виключає можливості утворення його 27.12.2018 року при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, що рухався, при зіткненні його з перешкодою).
Порушення вимог п. 1.5, 2.3(б), та 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_8 тяжке тілесне ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю. Показав, що 27 грудня 2018 року, ввечері, керуючи автомобілем «OPEL OMEGA», д.н.з. НОМЕР_2 зі швидкістю 20-30 км/год, по вул. Газопровідній зі сторони вулиці Стеценко в напрямку проспекту Правди, хотів здійснити маневр розвороту. Під час цього його засліпило ближнім світлом фари автомобіля, який рухався зустрічним рухом. Не переконався у виконанні маневру, здійснив поворот завчасно та вчинив зіткнення з автомобілем, в якому перебувало троє людей, один з яких отримав тілесне ушкодження.
Повідомив, що після аварії викликав швидку допомогу і патруль поліції, в подальшому потерпілому за власною ініціативою відшкодував всі збитки, у вчиненому щиро кається та просить застосувати до нього мінімальне покарання.
Просив не застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи необхідність використання автомобіля в роботі та для навідування матері та хворої бабусі, які проживають в іншій області і потребують допомоги.
Потерпілий ОСОБА_8 направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, останнім добровільно відшкодовано всі збитки. При призначенні покарання просить не позбавляти ОСОБА_3 права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом встановлено щире каяття та добровільне відшкодування матеріальної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання, згідно з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштованого, має позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, відшкодування шкоди потерпілому у повному обсязі, його особисте ставлення до вчиненого діяння.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 і ст. 287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами проти безпеки руху та експлуатації транспорту та те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим було завдано тяжкі тілесні ушкодження потерпілому.
З огляну на викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого, конкретних обставин справи, враховуючи особу винного, приймаючи до уваги відношення останнього до вчиненого, наявності по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, позицію потерпілого, який вказав про повне відшкодування йому збитків та відсутності претензій до обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 може довести своє виправлення без реального відбування покарання і тому вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку, та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Суд переконаний, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази у справі відсутні.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судової автотехнічної експертизи № 12-2/383 від 27.02.2019 року складають 1716 грн. 00 коп.; судово-медичної експертизи №042-366-2019 від 25.03.2019 року - 2503 грн. 40 коп.; судово-медичної експертизи №042-372-2019 від 26.02.2019 року - 1796 грн. 90 коп.; судово-медичної експертизи №042-375-2019 від 26.02.2019 року - 555 грн. 80 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначених експертиз в сумі 6572 грн. 10 коп.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 6572 грн. 10 коп. (шість тисяч п`ятсот сімдесят дві грн. 10 коп.).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1