Справа № 299/6202/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2022 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/591/21 за зміненою апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2021.
Клопотання обґрунтовано тим, що 29.11.2021 до ч/ч ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про те, що ним 29.11.2021 близько 10 год. 34 хв., під час несення служби по вул.Борканюка в м.Виноградів, за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль марки «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_6 . В ході перевірки вказаного автомобіля було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в якому номерне позначення кузова автомобіля не співпадало із номером кузова у моторному відсіку вказаного автомобіля. Згідно бази МВС номер кузова даного транспортного засобу заміні не підлягав. Виїздом на місце події автомобіль марки «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 вилучено.
29.11.2021 слідчим СВ ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, в період часу з 10 год. 45 хв. по 11 год. 10 хв., за добровільної згоди ОСОБА_6 , проведено огляд місця події автомобіля марки «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Борканюка в м. Виноградів, в ході якого від ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , вилучено автомобіль марки «Фольцваген Гольф» сірого кольору, тип кузова «Універсал», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
За даним фактом, сектором дізнання ВП №1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області, 30.11.2021 розпочато кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Підставою для вилучення вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу слугувало те, що згідно даних бази інформаційного порталу національної поліції жодних транспортних засіб не зареєстровано під номерними знаками НОМЕР_1 , а також згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , був зареєстрований транспортний засіб «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тип кузову « ОСОБА_9 » з номером кузову НОМЕР_4 .
Крім того, в ході допиту свідка ОСОБА_10 з`ясовано, що належний йому транспортний засіб «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тип кузову « ОСОБА_9 » з номером кузову НОМЕР_4 , він відчужив громадянину ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_3 , який в подальшому на підставі довіреності перереєстрував на себе. Також в ході допиту ОСОБА_10 надав фотографії належного йому автомобіля.
Необхідність накладення арешту на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, прокурор обґрунтував тим, що вказане майно є переметом кримінального правопорушення та необхідне для подальшого проведення експертиз. Крім того, на вказаному транспортному засобі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом призначення відповідних експертиз, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Не накладення арешту на майно може призвести до того, що власник майна відчужить іншим особам, знищать, або пошкодять іншим чином, що призведе до неможливості їх дослідження у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді клопотання прокурора залишено без задоволення. Ухвала вмотивована тим, що прокурор не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України. При цьому, слідчий суддя констатувала, що долучені до клопотання докази, а саме: протокол огляду місця події від 29.11.2021 та постанова про визнання речовими доказами є недопустимими відповідно до ухвали від 06.12.2021. В той же час, на думку слідчого судді копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та фотосвітлини, щодо яких відсутні відомості про те, ким та якими технічними засобами їх зроблено, не підлягають врахуванню як джерела доказів. З наведених підстав, слідчий суддя дійшла висновку про безпідставність клопотання прокурора.
В апеляційній скарзі, прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та необґрунтовану, накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні. Вважає, що вилучені транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу відповідають критеріям передбаченим ст.98 КПК України, як речові докази, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування кримінального провадження, проведення ряду слідчих дій, в тому числі проведення експертиз, підлягають арешту. На його думку, слідчий суддя дійшла помилкового висновку про те, що долучені до клопотання письмові докази є не належним чи не допустимими. З наведених підстав, просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на вилучене майно.
29.03.2022 прокурор Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 подав зміни до апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2021. Просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити ухвалу, якою накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке вилучено 29.11.2021 в ході огляду місця події від ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником якого зазначений ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 . Вказує на те, що у зв`язку з введенням на території України Указом Президента України №64/2022 воєнного стану, Закарпатська обласна військова адміністрація своїм листом №06.16./121 від 05.02.2022 звернулась до суду з клопотанням про зняття арешту з 155 транспортних засобів, які вилучені у кримінальних провадженнях і зберігаються на майданчиках тимчасового тримання ГУ НП в Закарпатській області, з метою їх подальшого відчуження на потреби оборони. З наведених підстав ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 08.03.2022 вирішено скасувати арешт з автомобіль марки «Фольцваген Гольф» сірого кольору, тип кузова «універсал», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та в подальшому вказаний транспортний засіб передано на потреби Збройних Сил України.
Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, та особи у якої вилучено майно, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Окрім того, апеляційний суд враховує клопотання прокурора про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового апеляційного провадження.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст.404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
У зміненій апеляційній скарзі прокурор вказує про те, що на момент апеляційного розгляду потреба у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо транспортного засобу «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , тип кузову «Комбі» з номером кузову НОМЕР_4 відпала, оскільки даний транспортний засіб ухвалою слідчого судді від 08.03.2022 передано на потреби Збройних Сил України, тому апеляційний суд переглядає ухвалу слідчого судді в частині відмови у накладенні арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Відповідно до ст.ст.131-132 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження та застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може
бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону та не з`ясував належним чином всіх обставин, які передбачають підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На думку апеляційного суду, зміст клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно дає достатні підстави для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, та стороною обвинувачення дано належне обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Арешт майна з підстав передбачених ч.ч.2,3 ст.170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
За приписами ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як зазначено у ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
марки «Фольцваген Гольф» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що розташований по вул. Борканюка в м. Виноградів, в ході якого від громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , вилучено автомобіль марки «Фольцваген Гольф» сірого кольору, тип кузова «універсал», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
В межах зазначеного кримінального провадження, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Фольцваген Гольф» сірого кольору, тип кузова «універсал», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який вилучено 29.11.2021 в ході огляду місця події від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником якого зазначений ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на наведені прокурором та встановлені досудовим розслідуванням обставини, враховуючи положення ч.1 ст.98 КПК України, вилучене, зокрема, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, є речовим доказом, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин під час досудового розслідування.
На думку апеляційного суду, вилучений під час проведення огляду місця події об`єкт свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.4 ст.358 КК України, оскільки може зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, є речовим доказом у кримінальному провадженні та необхідний для проведення судових експертиз, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення його збереження шляхом накладення на нього арешту, оскільки в результаті не забезпечення його збереження даний об`єкт може втратити сліди кримінального правопорушення та властивості, які важливі для встановлення його фактичних обставин, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, слідчий суддя не дотримався вимог, передбачених ст.ст.172,173 КПК України, належним чином не дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, не врахував правову підставу для його арешту та інші обставини провадження, а тому посилання прокурора в апеляційній скарзі з цього приводу є обґрунтованими.
Необхідність використання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в якості речового доказу в кримінальному провадженні, проведення певних експертних досліджень та слідчих дій, наявність на ньому слідів скоєного кримінального правопорушення, необхідність збереження свідоцтва задля недопущення його знищення, псування чи втрати, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
На переконання апеляційного суду, слідчим суддею не надана належна оцінка тому, яке значення у вказаному кримінальному провадженні має тимчасово вилучене майно.
Апеляційний суд визнає такими, що не ґрунтується на вимогах закону посилання слідчого судді, про недопустимість протоколу огляду місця події від 29.11.2021 та постанови про визнання речовими доказами, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання прокурора. Необґрунтованими є і доводи слідчого судді про неможливість врахування, як доказів, копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та фотосвітлини, з підстав відсутності даних про те ким та яким технічним засобом вони зроблені, оскільки це суперечить нормам КПК України.
З цього приводу колегія суддів зауважує, що слідчий суддя на даній стадії провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Завдання слідчого судді полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
На переконання апеляційного суду і клопотання прокурора, і додані до нього матеріали сформовані у відповідності до вимог КПК України та є достатніми для прийняття рішення.
Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим змінена апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на вилучене 29.11.2021 майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони ним користуватися та розпоряджатися.
На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.
Згідно ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням указаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.132,170-173 КПК України, клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає до часткового задоволення.
Переглядаючи оскаржене судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що змінена апеляційної скарга прокурора підлягає до задоволення.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.170,172,376,404,405,407,412,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Змінену апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити .
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.12.2021 скасувати.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке вилучено в ході огляду місця події 29.11.2021 від ОСОБА_6 шляхом заборони користування та розпорядження ним.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: