КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- кошти у сумі 3300 доларів США (33 купюри номіналом 100 доларів США) кожна із серійними номерами: KB34262190F; MA26095368B; LC20442684B; MF10339275B; PA14642310A; LC20442691B; LC20442689B; LC20442686B; LB 49368328U; MF 90922377E; JB94104519A; KJ 50762334A; KF20482568B; PA14642319A; MF 05106461F; LG02943971B; LC 20442692 B; LC20442688 B; LC20442685 B; MB60756635M; LC56448010B; LB 38057837R; KB 52216994M; MA 12572837M; PA 14642322A; MF90922378E; LC20442693B; LC20442690B; LC 20442687B; MB 57305188E; ML 86410116E; MG 35520223A; LA 62068777B.
- кошти в сумі 1000 Євро (10 купюр номіналом по 100 Євро) кожна із серійними номерами: X3; V2; X3; X 9; X3; V2; N5; S3; N 2; N5.
- кошти в сумі 800 Євро (16 купюр номіналом по 50 Євро) кожна із серійними номерами: WB; EB; RC; WB; RB; RC ; PB ; RC ; RB ; X 1; X 5; SC ; PB ; Z 9; X 8; MD .
- кошти в сумі 500 Євро (1 купюра номіналом 500 Євро) із серійним номером N1;
- кошти в сумі 500 грн. (1 купюра номіналом 500 грн.) із серійним номером Л 35147755;
- кошти в сумі 150 євро (3 купюри номіналом 50 Євро) із серійними номерами: JI19006401A; IB 06573748A; MB41659134B.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що на вказане майно необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів у даному кримінальному проваджені.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просить поновити пропущений із поважних причин строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Щодо строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання відбувся без участі власника майна та її представника, а копія ухвали апелянту надіслана не була.
Як зазначає представник, арешт на грошові кошти, знайдені у ОСОБА_7 , накладений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПКУкраїни з метою збереження речових доказів, але слідчий суддя помилково дійшов висновку, що вони відповідають ознакам, переліченим у ст. 98 КПК України. З повідомлення про підозру ОСОБА_7 та протоколу огляду та вилучення грошових коштів від 22 лютого 2021 року випливає, що грошовими коштами, які є предметом злочину з точки зору слідства, є гроші, які були передані слідчими ГУ НП у м. Києві заявнику в кримінальному провадженні Бесіку Моіцрапішвілі, які потім і були передані заявником ОСОБА_7 . Ідеться про 101 400 грн. та раніше передану суму у 13 тисяч гривень. Ці гроші легко ідентифікуються, оскільки серійні номери купюр переписані в протоколі огляду та вручення грошових коштів.

З фабули справи, яка описана в повідомленні про підозру, не випливає, що є будь-які інші грошові кошти серед тих, що знайдені вдома в ОСОБА_7 , пов`язані будь-яким чином зі злочином та що всі гроші ОСОБА_7 є предметом злочину, чи його знаряддям, чи отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або були об`єктом протиправних дій.
Також посилається на порушення підсудності, вказуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчими головного управління Національної поліції у місті Києві, яке зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Володимирська 15, проте рішення про арешт майна прийняте Голосіївським районним судом м. Києва.
Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею у порушення вимог ст.ст. 64-2, 172 КПК України здійснено розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого під час обшуку майна без виклику власника майна - ОСОБА_7 , що є істотним порушенням норм процесуального права під час здійснення правосуддя та унеможливлює реалізацію учасниками судового процесу, зокрема власником тимчасово вилученого майна, наданих процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
При арешті коштів не враховано, що ОСОБА_7 протягом лютого-квітня щоденно забезпечувала, частково за свій рахунок, від 50 до 120 гарячих обідів для блок-постів на території Києва, на що пішла значна частина її особистих коштів.
Окрім вищезазначеного, апелянт стверджує, що станом на дату розгляду клопотання строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000847 від 20 вересня 2021 року закінчились, оскільки повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_7 22 грудня 2022 року , а строк досудового розслідування постановою від 22 лютого 2022 року було продовжено до трьох місяців - тобто до 23 березня 2022 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що представником власника майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000847 від 20 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом підозри ОСОБА_7 в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, повноваженнями за виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

22 грудня 2021 року відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві в період часу з 17:56 години до 21:22 години проведено невідкладну слідчу дію обшук за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення даної слідчої дії було виявлено та вилучено:
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , серія та номер НОМЕР_1 ;
- паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_10 , серія та номер НОМЕР_2 ;
- кошти у сумі 3300 доларів США (33 купюри номіналом 100 доларів США) кожна із серійними номерами: KB34262190F; MA26095368B; LC20442684B; MF10339275B; PA14642310A; LC20442691B; LC20442689B; LC20442686B; LB 49368328U; MF 90922377E; JB94104519A; KJ 50762334A; KF20482568B; PA14642319A; MF 05106461F; LG02943971B; LC 20442692 B; LC20442688 B; LC20442685 B; MB60756635M; LC56448010B; LB 38057837R; KB 52216994M; MA 12572837M; PA 14642322A; MF90922378E; LC20442693B; LC20442690B; LC 20442687B; MB 57305188E; ML 86410116E; MG 35520223A; LA 62068777B.
- кошти в сумі 1000 Євро (10 купюр номіналом по 100 Євро) кожна із серійними номерами: X3; V2; X3; X 9; X3; V2; N5; S3; N 2; N5.
- кошти в сумі 800 Євро (16 купюр номіналом по 50 Євро) кожна із серійними номерами: WB; EB; RC; WB; RB; RC ; PB ; RC ; RB ; X 1; X 5; SC ; PB ; Z 9; X 8; MD .
- кошти в сумі 500 Євро (1 купюра номіналом 500 Євро) із серійним номером N1;
- кошти в сумі 500 грн. (1 купюра номіналом 500 грн.) із серійним номером Л 35147755;
- кошти в сумі 150 євро (3 купюри номіналом 50 Євро) із серійними номерами: JI19006401A; IB 06573748A; MB41659134B.
В ході обшуку органом досудового розслідування прийнято рішення про необхідність вилученнявказаних речей.
В цей же день, 22 грудня 2021 року винесено постанову про визнання речовим доказом вилучених документів та грошових коштів у кримінальному провадженні № 0000847 від 20 вересня 2021 року.
23 грудня 2021 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ШевченкоД.В., за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 рокузадоволено вказане клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №00000847, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що воно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому на нього необхідно накласти арешт.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 23 грудня 2021 року правомірно визнане речовими доказами (а.с. 89-91).
Тому твердження апелянта про те, що в матеріалах справи немає жодних даних, які б давали підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям речового доказу, є такими, що не грунтуються на матеріалах справи.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи представника про те, що в матеріалах справи не містяться даних про те, що є будь-які інші грошові кошти серед тих, що знайдені вдома в ОСОБА_7 , та вони пов`язані зі злочином, підлягають окремій перевірці під час здійснення досудового розслідування та розгляду справи по суті, та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.
Отже, доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

На думку колегії суддів, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно переліку вказаного в ухвалі слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2515/2022
Єдиний унікальний номер справи 752/30516/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1