Справа № 519/279/21
Номер провадження 1-кп/504/489/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2022 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
захисника адвоката ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усатове Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 24.03.2009 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі;
- 19.11.2010 Южним міським судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
- 24.02.2014 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України 2001 р. від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;
- 27.11.2014 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст. 263, ч.ч.1,2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 22.02.2018 Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі,
- 17.02.2021 Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що 01.02.2021, приблизно о 08 годині 00 хвилин, проходячи повз огороджене домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , вхід до якого замкнений на металевий навісний замок, через кам`яну огорожу побачив вироби з чорного металу, після чого у ОСОБА_11 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом пошкодження навісного замка вхідних воріт, проник на огороджену територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав належне ОСОБА_13 майно, а саме:
-металевий саморобний бак розміром 30х60х30 см, виготовлений з чорного металу, вагою 25 кг, що був у використанні, вартістю 1140 гривень 00 копійок;
-металевий саморобний мангал, розміром 30х30х50 см, виготовлений з чорного металу, вагою 20 кг, що був у використанні, вартістю 677 гривень 00 копійок;
-металевий відрізок залізничної рейки, довжиною 40 см, виготовлений з чорного металу, вагою 23 кг, вартістю 368 гривень 00 копійок.
Після чого ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 2185,00 грн.
Орган досудового розслідування дії ОСОБА_11 кваліфікував за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав лише в тій частині, що знайшов металобрухт та здав його на прийомку, пояснив суду, що після відбуття покарання і звільнення у травні 2019 року повернувся додому до м. Южне, де проживав разом із матір`ю та вітчимом, працював та допомагав родині. В грудні за місцем роботи йому повідомити про необхідність виходу у відпустку за свій рахунок, тому він залишився без роботи. Згодом почалися конфлікти із матір`ю, в результаті чого у червні 2020 року він пішов з дому та поїхав проживати із товаришем ОСОБА_14 у його дачному будинку у с. Кошари. Взимку, точно якого місяця не пам`ятає, він проходив біля будинку потерпілої ОСОБА_13 та на узбіччі на території вулиці побачив металобрухт, який вирішив взяти із собою. Так, частково він переніс знайдений металобрухт до Скібінського, якому сказав, що знайшов метал на мусорці. Наступного дня він попросив ОСОБА_15 та його товариша допомогти йому віднести металобрухт на прийомку та здати. Товариш Скібінського був з велосипедом, тому вони погрузили металобрухт на велосипед та віднесли на прийомку, отримали кошти та придбали горілку, продукти та цигарки, які вживали разом. Обвинувачений наполягав, що обставини, зазначені в обвинувальному акті не відповідають дійсності, так як він не проникав на територію домоволодіння потерпілої, замки не ламав, а знайшов металобрухт саме за межами ділянки, на узбіччі.
Доводи обвинуваченого в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження та були спростовані сукупністю досліджених судом доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_13 суду пояснила, що у дачному будинку не проживає на постійній основі. ОСОБА_11 проживав у Скібінського, якого вона знає, як сина своєї сусідки, ділянка якої розташована поряд з її ділянкою. Вона завжди добре до нього відносилася, годувала, пригощала. 01.02.2021 їй зателефонував сусід, який повідомив, що хвиртка, яка служить входом на територію її дачної ділянки відчинена, замок зламаний. Біля 7:30 год. того ж дня вона разом із сином приїхала на дачу, побачила зім`яту хвиртку, замок, що валявся на землі та пошкоджену ручку, що відчиняється ззовні з вулиці лише ключем, а з середини відмикається шляхом засову. Згодом викликали поліцію та не входили на територію ділянки. Не дочекавшись поліції, вона разом із сусідами поїхала до пункту прийому металу у с. Кошари, де побачила речі, які їй належали, а саме бак, мангал та відрізок рельси. Працівник прийомки повідомив, що металобрухт приніс ОСОБА_15 із товаришем. Далі, вони поїхали до с. Сичавки, ще до одного пункту прийому металу, де вона впізнала труби для забору, які належали їй. Наступного дня вона із працівниками поліції прибула до пунктів прийому металу, де відбувалися слідчі дії, а саме огляд предметів, що їй належали. За її словами, саме там відбувалася слідча дія щодо впізнання осіб, причетних до вчинення крадіжки, а саме ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , яких було опізнано працівниками пунктів прийому металу такими, що принесли зазначені викрадені речі. Вона повідомила, що вилучення даних речей не відбувалося, викрадене майно їй не повернули. Вона наполягала на тому, що викрадені речі перебували на території її ділянки та їх виносили через забор із сусідньою ділянкою, де ніхто взимку не проживає, оскільки з того боку пошкоджена криша, на яку вилізали, щоб винести з ділянки викрадене майно.
На підтвердження винуватості ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення суду стороною обвинувачення надані та судом дослідженні наступні письмові докази:
-витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000055 від 02.02.2021, з короткого викладу обставин якого вбачається, що в період часу з 21.01.2021 по 02.02.2021, невстановлена особа шляхом пошкодження замка на вхідних воротах, проникла до території дачної дільниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Звідти таємно викрала вироби з чорного металу загальною вагою близько 350 кг, котрі належать ОСОБА_13 , внаслідок чого останній було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2500 гривень;
-протокол огляду місця події від 02.02.2021 з фототаблицею до нього, яким встановлено, що безпосереднім об`єктом огляду являється домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане домоволодіння має кам`яну огорожу висотою 1,5 м, вхід відбувається через металеву хвіртку червоного кольору, яка на момент огляду знаходилася у положенні «відчинено». За входом розташований двір з ґрунтовим покриттям розміром 4х9 м. Зліва від двору розташований житловий будинок під металево-черепичним покриттям розміром 6х7 м, вхідні двері якого на момент огляду замкнені на замок та будь-яких слідів механічного пошкодження не мають. На відстані 1 м прямо від входу до двору, на земляному покритті хаотично розкидані предмети мотлоху, серед яких віконні дерев`яні рами, металевий візок, гілки дерев, відрізок металевої труби діаметром 10 см, довжиною 30 см, 14 цегляних плиток зі слідами пошкодження. На відстані 1 м від зазначених предметів розташовані 3 металеві труби діаметром 40 см, довжиною 3 м. Далі по ходу двору з правої сторони розташоване підсобне приміщення під шиферним покриттям, вхід до якого відбувається шляхом вільного доступу, поряд з яким хаотично розкидані дрібні металеві деталі невстановлених предметів. Далі прямо по ходу розташоване інше кам`яне підсобне приміщення під шиферним покриттям, вхідні двері якого на момент огляду відчинені. Інших слідів та предметів в ході огляду не виявлено;
-протокол огляду місця події від 02.02.2021 з фототаблицею до нього, яким встановлено, що безпосереднім об`єктом огляду являється ділянка місцевості, розташована на узбіччі вулиці біля житлового домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . На вказаній ділянці місцевості виявлено ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поряд з яким знаходять металеві вироби, а саме: металевий саморобний бак розміром 30х60х30 см, металевий саморобний мангал, розміром 30х30х50 см, металевий відрізок залізничної рейки, довжиною 40 см, на які потерпіла ОСОБА_13 вказує як їй належні, які нещодавно були викрадені з її домоволодіння за приведеною у вироку адресою. З пояснень ОСОБА_17 вбачається, що зазначені металеві вироби він придбав 01.02.2021 у раніше знайомих йому ОСОБА_18 та ОСОБА_19 по ціні металобрухту;
-протокол огляду предметів від 03.02.2021 з фототаблицею до нього, яким встановлено, що об`єктом огляду являються предмети, вилучені 02.02.2021 в ході ОМП: 1) металевий саморобний бак, розміром 30х60х30 см, виготовлений з чорного металу, який зважено за допомогою вказаних вагів та вага якого склала 25 кілограмів; 2) металевий саморобний мангал, виготовлений з чорного металу, розміром 30х30х50 см, який зважено за допомогою вказаних вагів та вага якого склала 20 кілограмів; 3) металевий відрізок залізнодорожньої рельси довжиною 40 см. Загальна вага вказаних виробів з чорного металу склала 68 кілограм;
-постановою про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження від 03.02.2021, вищезазначені речі визнано речовими доказами та приєднано їх до матеріалів кримінального провадження;
-висновок товарознавчого дослідження з визначення ринкової вартості рухомого майна, яке є речовим доказом № 1148/20/1.7-5-1, згідно якого ринкова вартість кожного окремо визначеного рухомого майна, яке є речовим доказом відповідно переліку, визначеному постановою, станом на дату скоєного злочину складала: металевий саморобний бак розміром 30х60х30 см, виготовлений з чорного металу, вагою 25 кг, б/в, загальна ринкова вартість склала 1140,00 грн., металевий саморобний мангал, розміром 30х30х50 см, виготовлений з чорного металу, вагою 20 кг, б/в, загальна ринкова вартість склала 677,00 грн., металевий відрізок залізничної рейси, довжиною 40 см, виготовлений з чорного металу, вагою 23 кг, б/в, загальна ринкова вартість склала 368,00 грн.
Судом не приймається до уваги заява ОСОБА_11 на ім`я т.в.о. начальника сектору поліцейської діяльності № 2 ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області про вчинене ним кримінальне правопорушення від 11.02.2021, у зв`язку зі зміною позиції обвинуваченого щодо визнання своєї вини та фактичних обставин вчинення злочину та необхідністю дотримання судом принципу безпосередності дослідження доказів.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 суду показав, що обвинуваченого ОСОБА_11 він знає багато років, жили разом, оскільки були одружені на сестрах. В 2021 році, в теплу пору року, ОСОБА_11 прийшов до нього зранку та запропонував здати метал який він знайшов, на зароблені кошти купити горілку. Оскільки його сумка в якій знаходився метал виявилася важкою, а він є людиною з інвалідністю, він, свідок, запросив іншого знайомого, який проходив поруч з велосипедом завезти метал до пункту прийому, за що пообіцяв пригостити горілкою. Що це за метал, він, свідок, не цікавився, в сумку, яка була зачиненою не заглядав, але вважав цілком ймовірним, що ОСОБА_11 саме знайшов його, оскільки на їх вулиці можна знайти викинутий як сміття метал та телевізори.
Суд надає критичну оцінку показам свідка ОСОБА_20 та визнає їх намаганням свідка допомогти обвинуваченому, з яким він перебуває в дружніх стосунках, уникнути відповідальності.

Від проведення допиту інших свідків, які були понятими під час проведення слідчих розшукових дій, прокурор Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_10 відмовився, з посиланням на те, що учасниками справи не ставиться питання, відносно отриманих доказів за участю даних свідків, тому їх допит є недоцільним, що стороною захисту не заперечувалося.
Судом в повному обсязі досліджені докази, представлені сторонами захисту і обвинувачення, об`єктивний аналіз яких приведений у вироку в сукупності з усіма обставинами справи. Докази у справі узгоджуються між собою і підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні ним кримінального правопорушення в обсязі, встановленому судом в процесі судового розгляду. Суд надає критичну оцінку показам обвинуваченого, що металеві вироби він знайшов зовні ділянки на вулиці, оскільки зазначені доводи були спростовані показами потерпілої ОСОБА_21 які не викликають у суду розумного сумніву, щодо їх істинності. Позицію обвинуваченого суд визнає обраним ним механізмом захисту з метою виключення кваліфікуючої ознаки злочину яка обтяжує визначене законом покарання.
Крім того, покази обвинуваченого не узгоджуються з дослідженими письмовими доказами та встановленими в ході судового розгляду обставинами, а саме, те, що ділянка обнесена забором, вхід до ділянки відбувається через хвиртку, що зачиняється на замок, остання на момент прибуття власників ділянки та проведення огляду була відчиненою, замок зламаний, на ділянці речі описані у безладі, двері приміщення відчинені, що також підтверджує проникнення на територію з метою пошуку та привласнення майна, яке згідно приведеного товарознавчого дослідження має ринкову вартість, що виключає його збереження на вулиці в умовах загального доступу. З урахуванням викладеного позиція обвинуваченого не відповідає критеріям «поза розумного сумніву» та не може бути прийнята судом як беззаперечна.
Дії обвинуваченого ОСОБА_11 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність обвинуваченого.
Суд, зокрема, враховує те, що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, повторно скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України, вину в повному обсязі не визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до положень ст.66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.
В судових дебатах, прокурор просив обрати обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.
Сторона захисту просила перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.2 ст. 185 КК України, виключити ознаку проникнення у сховище, врахувати фактичне часткове визнання своєї вини обвинуваченим та відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_11 просив врахувати погіршання його стану здоров`я та обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, наполягав, що метал він знайшов, на територію ОСОБА_21 не залазив, оскільки він знав її доньку, знає інших мешканців вулиці, яких як сусідів він не мав наміру та бажання обкрадати.

Суд, на підставі встановлених обставин вважає необхідним та достатнім обрати ОСОБА_11 міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки обвинувачений будучи неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, звільнення від покарання з випробуванням в його випадку є неможливим.
Запобіжний захід, ОСОБА_11 обрано ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.08.2021 під час відбування останнім в умовах Одеського слідчого ізолятора покарання, призначеного вироком Южного міського суду Одеської області від 17.02.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 4 місяців арешту (згідно листа начальника ДУ «Одеській слідчий ізолятор» від 10.08.2021 початок строку покарання 15.04.2021, кінець строку покарання 15.08.2021). Приймаючи до уваги, що обраний ухвалою суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою не змінювався, обвинувачений на волі не знаходився, суд вважає, що термін відбуття ним покарання із заліком досудового ув`язнення слід обчислювати з 13.08.2021.
Процесуальні витрати по справі по залученню експертів відсутні.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 із заліком досудового ув`язнення обчислювати з 13.08.2021.
Речові докази металевий бак, металевий саморобний мангал, металевий відрізок залізничної рейси повернути власниці ОСОБА_13 .
Запобіжний захід обраний ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишити без змін
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1