КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у спрощеному провадженні та повернення обвинувального акту прокурору,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
відмовлено у задоволені клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002927 від 18 серпня 2021 року у спрощеному провадженні.
Цією ж ухвалою обвинувальний акт у кримінальному проваджені щодо ОСОБА_7 повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні мотивована недотриманням вимог ч. 2 ст. 302 КПК України, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що потерпіла ОСОБА_11 та її представник адвокат ОСОБА_12 не погоджуються з встановленими досудовим розслідуванням обставинами інкримінованого ОСОБА_7 діяння та заперечують з приводу розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 302 КПК України, та беручи до уваги той факт, що розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні можливий виключно у випадку надання згоди на такий розгляд усіма сторонами кримінального провадження, у тому числі і потерпілим, то обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 не може бути розглянутим у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акту обґрунтована невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення викладено у такий спосіб, що його зміст за структурою, послідовністю викладення, наявністю обов`язкових елементів: викладення фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення не відповідає вимогам вказаної статті.

Так, ОСОБА_7 інкримінується грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства (хуліганство). При цьому, в обвинувальному акті зазначено, що хуліганські дії ОСОБА_7 вчинив 18 серпня 2021 року. Разом з цим, зазначений вище обвинувальний акт у розділах «Встановлені під час проведення розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення» та «Формулювання обвинувачення» не містить вказівки на конкретний час 18 серпня 2021 року в який ОСОБА_7 вчинив дії, що на думку органу досудового розслідування становлять собою хуліганство, так само, як і не містить обвинувальний акт вказання, на те, що такий час органом досудового розслідування встановлено не було.

Також, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 не містить і вказівки на те, яку мету переслідував ОСОБА_7 вчиняючи дії, інкриміновані органом досудового розслідування, як хуліганство.

Також суд звернув увагу на той факт, що матеріали кримінального провадження, що надійшли до суду разом з обвинувальним актом, а саме протокол огляду предметів від 18.08.2021 та протокол допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 18.08.2021 року, свідчать про те, що останній вчиняв дії, описані в обвинувальному акті на прохання та за сприяння іншої особи - ОСОБА_13 , однак вказаний факт жодним чином не відображено в обвинувальному акті, не зважаючи на те, що він істотно впливає на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_7 діяння і може свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Окрім того, судом вказав, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 не відповідає також і вимогам, викладеним у п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки до обвинувального акту не додана розписка обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, та призначити новий судовий розгляду у суді першої інстанції.
При цьому прокурор вказуючи на те, чинний КПК України в ст. 314 визначає виключний перелік рішень, які може прийняти суд на підготовчому судовому засіданні, серед яких може повернути обвинувальний акт прокурору, однак суд не наділений правом повертати обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження разом з письмовою заявою підозрюваного, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні та письмовою заявою потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Водночас, судом не враховано що інкриміноване ОСОБА_7 діяння є проступком і відповідно до ст. 302 КПК України прокурор, встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Згідно з матеріалами судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні.

До обвинувального акту додана заява потерпілої ОСОБА_14 про те, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 у спрощеному провадженні.

Суд призначив розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку ОСОБА_7 з викликом для участі у розгляді учасників кримінального провадження, що передбачено ч. 3 ст. 382 КПК України.

В судовому засіданні по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України представник потерпілої ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 подав клопотання про відмову у задоволенні клопотання прокурора та повернення обвинувального акту, посилаючись не невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а також на те, що викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в обвинувальному акті не надана оцінка законності дій інших осіб, причетних до вчинення правопорушення.

При цьому представник потерпілої вказав, що вчинення правопорушення організував ОСОБА_13 , який схилив ОСОБА_7 до вчинення хуліганських дій, проте в обвинувальному акті не зазначено про злочинні дії ОСОБА_13 .

З`ясувавши, що потерпіла ОСОБА_15 та її представник ОСОБА_16 не згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними у обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , та враховуючи заперечення вказаних осіб щодо розгляду провадження у спрощеному порядку, суд ухвалив рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у спрощеному провадженні.

Таке рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та відповідає вимогам закону.

Так, однією з умов розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку є згода підозрюваного і потерпілого із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, оскільки п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України передбачено, що до обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані відповідні письмові заяви підозрюваного і потерпілого.

До обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку додана заява підозрюваного ОСОБА_7 , у якій він, окрім іншого, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті (а.п. 7-8).

Згідно з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ОСОБА_10 вчинив хуліганські дії біля приміщення салону краси "ZN" в АДРЕСА_3 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку.

Водночас, у потерпілої ОСОБА_14 не з`ясовувалось її ставлення до встановлених досудовим розслідуванням обставин кримінального провадження, оскільки письмова заява потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами до обвинувального акту не додана.
До обвинувального акту додана лише заява потерпілої ОСОБА_14 про те, що вона не заперечує проти розгляду кримінального акту щодо ОСОБА_7 у спрощеному порядку (а.п. 9).

За відсутності заяви потерпілої ОСОБА_14 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального провадження, та враховуючи твердження потерпілої в судовому засіданні проте, що співучасником кримінального правопорушення був ОСОБА_13 , суд першої інстанції дійшов до правильного висновку неможливість розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_10 у спрощеному порядку, оскільки незгода потерпілої із встановленими досудовим розслідуванням обставинами унеможливлює такий розгляд.

Відмова у задоволенні клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку з мотивів відсутності згоди потерпілої із встановленими досудовим розслідуванням обставинами тягне повернення обвинувального акту прокурору, оскільки до обвинувального акту не додана заява потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено повернення обвинувального акту, який підлягає розгляду у спрощеному порядку, оскільки підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, не можуть бути взятими до уваги, з огляду на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_17 направлений до суду з порушенням вимог п. 2 ч. 3 ст. 302 КПК України, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону, як таке, що обмежує та порушує права потерпілої ОСОБА_14 .
Окрім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, у тому числі, у спрощеному провадженні щодо кримінальних проступків, повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України є перешкодою для розгляду провадження в суді та підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті немає вказівки на те, яку мету переслідував ОСОБА_7 , вчиняючи інкриміновані йому дії, та не відображено те, що такі дії ОСОБА_7 вчиняв на прохання та за сприяння іншої особи - ОСОБА_13 , що може свідчити про наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції прокурора щодо безпідставності ухвали суду в цій частині, вважає, що суд неправильно послався на п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у кримінальному провадження щодо ОСОБА_7 містить всі відомості, передбачені п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у тому числі, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Якщо в обвинувальному акті не зазначені мета вчинення тих чи інших дій чи фактичні обставини кримінального правопорушення щодо наявності співучасників тощо, то це не свідчить про недотримання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки вказаним законом передбачено, що фактичні обставини кримінального провадження в обвинувальному акті викладаються у такому виді, як це вважає встановленим прокурор.

Отже, з мотивувальної частини ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року необхідно виключити вказівку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, оскільки до обвинувального акту не додана розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у спрощеному провадженні та повернення обвинувального акту прокурору змінити: виключити з мотивувальної частини ухвали вказівку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №761/31848/21

Провадження №11-кп/824/1354/2022

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_18
Доповідач ОСОБА_1