ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/77/22 Справа № 206/5339/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 09 січня 2019 року від 21 лютого 2021 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 рокущодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах чи займатись правоохоронною діяльністю строком на 1 рік.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_7 народження наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10 квітня 2018 року № 98/ос призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції на станції № 2 Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Згідно зі ст. ст. 24, 68 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділенні поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в силу ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_7 , є службовою особою правоохоронного органу. Положеннями ч. 3 ст. 18 КК України, визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади, тобто є службовою особою у розумінні примітки 1 до статті 364 КК України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про національну поліцію» (далі Закон), Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно зі ст. 18 Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини. Відповідно до ст. 23 Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності, здійснює охорону об`єктів права державної власності у випадках та порядку, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також бере участь у здійсненні державної охорони. Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 37 Закону, поліцейський може тимчасово обмежити фактичне володіння річчю або пересування транспортного засобу для запобігання небезпеці, якщо є достатні підстави вважати, що річ або транспортний засіб можуть бути використані особою з метою посягання на своє життя і здоров`я або на життя чи здоров`я іншої людини, або пошкодження чужої речі. На вимогу особи поліцейський зобов`язаний повідомити про причини застосування ним відповідних заходів. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється на підставах та в порядку, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Обмеження фактичного володіння річчю здійснюється шляхом вилучення речі в її фактичного володільця, обмеження її перенесення або перевезення. Поліцейський зобов`язаний у письмовій формі повідомити свого керівника про тимчасове обмеження фактичного володіння річчю особи, а також зобов`язаний скласти протокол про здійснення тимчасового обмеження фактичного володіння річчю та вручити протокол цій особі. Тимчасове обмеження пересування особи та перенесення або перевезення речі негайно припиняється, якщо немає необхідності здійснювати такий захід. Відповідно до п. «з» ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами на яких поширюється дія Закону є поліцейські. Статтею 65 зазначеного закону передбачено, що за вчинення корупційних правопорушень особи зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону притягаються до кримінальної відповідальності. Таким чином, ОСОБА_7 виконує функції представника влади та постійно обіймає посаду в органі державної влади, тобто є службовою особою у розумінні примітки 1 до статті 364 КК України.
В свою чергу, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, у тому числі у сфері запобігання корупційним проявам, та всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, діючи умисно, з метою особистого протиправного збагачення, вчинив корупційний злочин за наступних обставин. У місті Дніпро, проживає приватний підприємець громадянин ОСОБА_9 який окрім іншої господарської діяльності, займається лісозаготівлею шляхом порубки сухих дерев. Так, 12 березня 2019 року близько 21 години ОСОБА_9 після рубки дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км. зупинений на транспортному засобі марки «Ford Transit» з державними номерними знаками НОМЕР_1 поблизу заправки «Юкон», що знаходиться за адресою: проспект Слобожанський приміщення 41 у місті Дніпрі та у подальшому вказаний транспортний засіб був вилучений працівниками відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та доставлений на зберігання до вказаного відділу поліції. тобто за адресою: вулиця Механічна будинок 16 у місті Дніпро. 12 березня 2019 року за вказаним фактом відділенням поліції на станції №2 Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 127 від 12 березня 2019 року. Після чого, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_9 за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях громадянина ОСОБА_9 по матеріалам зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 127 від 12 березня 2019 року за фактом порубки дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км, а також не спрямування зазначених матеріалів до територіального органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, початку досудового розслідування та повернення вилученого 12 березня 2019 року у громадянина ОСОБА_9 транспортного засобу марки «Ford Transit» з державними номерними знаками НОМЕР_1 . Так, 13 березня 2019 року, близько 03 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в службовому приміщенні відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за адресою: вулиця Механічна будинок 16 місто Дніпро повідомив громадянину ОСОБА_9 , що вказане правопорушення, є серйозним та ОСОБА_7 необхідний час, що б в ньому розібратись та викликав громадянина ОСОБА_9 до відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області цього ж дня на 11 годину. 13 березня 2019 року, близько 13 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи біля відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: вулиця Механічна будинок 16 місто Дніпро, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотиві запропонував громадянину ОСОБА_9 , у разі надання йому, ОСОБА_7 неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 1000 доларів США, здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях громадянина ОСОБА_9 по матеріалам зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 127 від 12 березня 2019 року, за фактом порубки дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км, а також не спрямування зазначених матеріалів до територіального органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, початку досудового розслідування та повернення вилученого 12 березня 2019 року у громадянина ОСОБА_9 транспортного засобу марки «Ford Transit» з державними номерними знаками НОМЕР_1 . У подальшому, 14 березня 2019 року близько 11 години 25 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому приміщенні № 12 відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: вулиця Механічна будинок 16 місто Дніпро, вказав громадянину ОСОБА_9 покласти грошові кошти у сумі 1000 доларів США до шухляди, яка розміщувалась при вході з лівої сторони зазначеного кабінету, тобто таким чином ОСОБА_7 отримав у визначений ним спосіб від громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні до іноземних валют встановленого Національним Банком України станом на 14 березня 2019 року становило 26 700,00 гривень, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Відділення поліції на станції №2 Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях громадянина ОСОБА_9 по матеріалам зареєстрованим в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 127 від 12 березня 2019 року, за фактом порубки дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км, а також не спрямування зазначених матеріалів до територіального органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, початку досудового розслідування та повернення вилученого 12 березня 2019 року у громадянина ОСОБА_9 транспортного засобу марки «Ford Transit» з державними номерними знаками НОМЕР_1 . Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у пропозиції здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_7 посилається на невідповідність вироку вимогам ст. 370 КПК України. На переконання останнього, висновки суду ґрунтуються на недопустимих та суперечливих доказах. Так, обвинувачений вважає недопустимим протокол обшуку та всі інші похідні від нього докази. ОСОБА_7 зазначає, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він фактично був затриманий об 11.33 годині 14 березня 2019 року на задньому дворі відділення поліції з застосуванням фізичної сили, спеціальних засобів кайданок, до початку проведення обшуку об 11.44 годині 14 березня 2019 року, проте протокол затримання складено на 17 годин пізніше, в період часу з 04.36 до 08.28 години 15 березня 2019 року. Разом із цим, у протоколі обшуку вказано про його проведення за участю ОСОБА_7 , однак йому не роз`яснено, що він має право на захист. При цьому, на неодноразові вимоги надати йому можливість викликати захисника він отримав відмову та лише після завершення обшуку йому надали таку можливість. Обвинувачений звертає увагу на те, що за цим фактом наразі триває досудове розслідування. Окрім наведеного, ОСОБА_7 вважає недопустимим протокол обшуку й з тих підстав, що його було здійснено особами оперуповноваженими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не мали відповідних повноважень. Обвинувачений зазначає, що в матеріалах справи міститься лише постанова про доручення групі слідчих здійснювати досудове розслідування, проте письмове доручення слідчим та прокурором не надавалось. Також обвинувачений зазначає, що у обшуку приймали участь як оперативні працівники УВБ та і спецпризначенці СБУ, проте передбачені законом відомості про них відсутні, а протокол містить відомості лише про місце вилучення предметів та у ньому відсутні відомості про послідовність всіх дій під час проведення обшуку та про спосіб упаковки вилучених предметів. Окрім цього, ОСОБА_7 звертає увагу на те, що під час обшуку застосовувались технічні засоби, однак при дослідженні відеозаписів у судовому засіданні встановлено, що відеозапис неодноразово переривався. Більш того, ангар, де були знайдені грошові кошти є власністю ПАТ Придніпровська залізниця та будь-яких договорів на користування ним з ГУНП не укладалось. При цьому, під час проведення обшуку працівники УВБ знаходились в ангарі за 3-4 години до проведення обшуку без понятих та відеофіксації, що не виключає можливості провокації. Серед іншого, ОСОБА_7 зазначає, що у протоколі обшуку наявна інформація про його особистий обшук, проте рішення слідчого або прокурора про проведення цієї слідчої дії у матеріалах провадження відсутнє. Не є допустимим на думку обвинуваченого й протокол огляду речей та документів з ксерокопією грошових купюр від 14 березня 2019 року. ОСОБА_7 зазначає, що зазначений протокол складено оперуповноваженим ОСОБА_11 , який залучався до проведення НСРД та якому доручення слідчий чи прокурор не надавав. Поряд із цим, обвинувачений ставить під сумнів допустимість зазначеного протоколу й з тих підстав, що зазначені у ньому відомості про місце складання та осіб, які були присутні суперечать доказам сторони захисту. ОСОБА_7 зазначає, що отриманими в порядку тимчасового доступу до речей і документів доказами, зокрема даними журналу пропускного пункту та інформацією операторів мобільного зв`язку, спростовуються відомості про присутність ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 на території ВЧ НОМЕР_2 , де складався протокол. До того ж, наданий понятою ОСОБА_14 опис чоловіка, який надав кошти, не відповідав опису ОСОБА_9 . Що стосується протоколу за результатами НСРД від 14 березня 2019 року, то і він з позиції обвинуваченого є недопустимим. ОСОБА_7 зазначає, що в матеріалах провадження відсутні будь-які письмові доручення оперуповноваженому ОСОБА_15 на проведення НСРД, які б були відкриті та надані стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України. У протоколі від 14 березня 2019 року оперуповноважений ГВ БКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_15 зазначає, що діє на підставі доручення заступника прокурора військової прокуратури від 27 лютого 2019 року, проте згідно відомостей, зазначених у цьому дорученні, прокурором доручено проведення НСРД співробітникам ГВ БКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області. Таким чином, документи, якими на складення протоколів НСРД уповноважено саме ОСОБА_16 відсутні. Відсутні у матеріалах провадження й оригінали записів НСРД, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 254 КПК України, та судом досліджувались лише їх копії. При цьому, судом не було враховано той факт, що дані протоколу не відповідають дійсності, оскільки події зазначені ОСОБА_15 не зафіксовано засобами аудіоконтролю з одночасним проведенням відеоконтролю. До того ж, у протоколі, складеному з 10.00 до 11.30 години, описуються події, які ще фактично не відбулись та мали місце об 11.35 годині. Більш того, протокол всупереч вимогам ч. 4 ст. 271 КПК України був складений не негайно у його присутності, а 15 березня 2019 року та лише через 21 день після завершення НСРД, тобто з порушенням строків, передбачених ч. 3 ст. 252 КПК України, був направлений прокурору. Також у матеріалах провадження відсутні рішення про залучення ОСОБА_9 до НСРД, а також протокол огляду та вручення ОСОБА_9 засобів спецтехніки, якими фіксувались НСРД, з обов`язковим зазначенням їх виду та номеру. При цьому, обвинувачений звертає увагу на те, що відеозаписи розпочаті не з місця, де був виданий технічний засіб. Окрім наведеного, ОСОБА_7 вважає, що суд не надав оцінку й тим обставинам, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було надано доказів, що саме він 13 березня 2019 року здійснює розмову з ОСОБА_9 , під час якої останній пропонує грошові кошти. Поряд із цим, судом було викривлено у вироку показання свідка ОСОБА_17 , який лише засвідчив, що ОСОБА_18 в проміжок часу між передачею грошових коштів і затриманням виходив з приміщення відділення, зайшов та вийшов швидким кроком. При цьому, ані запис з камер спостереження, ані свідок не вказують на те, що ОСОБА_18 заходив до його кабінету, а текст розмови з ОСОБА_18 був невірним. Окрім письмових доказів, на думку ОСОБА_7 , судом не було враховано суперечностей й у показаннях свідків. Так, обвинувачений ставить під сумнів показання ОСОБА_9 , який повідомив суд про те, що раніше не був знайомий з ОСОБА_17 , оскільки цим свідком були надані інші свічення, а аналітичною довідкою підтверджується здійснення регулярних телефонних дзвінків з останнім, починаючи з 01 січня 2019 року. Поряд із цим, ОСОБА_9 вказав, що вперше познайомився з обвинуваченим 12 березня 2019 року, проте прилад для записування розмови з ним ОСОБА_9 просив надати перед написанням заяви 21 лютого 2019 року. Поряд із цим, сумнівними є також й показання свідка ОСОБА_19 , який вказав, що жодних заяв на співробітників поліції не писав, в той час як ці обставини суперечать відомостям, внесеним на підставі його заяви до ЄРДР даним. Також, судом не було надано оцінку показанням свідка ОСОБА_11 , який повідомив про вимагання ОСОБА_7 грошових коштів у ОСОБА_9 у лютому місяці, тоді як перше знайомство з заявником мало місце 12 березня 2019 року. Наведені обставини у своїй сукупності, на думку захисту, вказують на провокацію та моделювання провадження, що підтверджується й письмовими доказами, які мали місце до подій 12 березня 2019 року, а також до написання ОСОБА_9 заяви 21 лютого 2019 року. Серед іншого, обвинувачений звертає увагу на те, що дії ОСОБА_9 були узгоджені з працівниками УВБ та раніше він приймав участь у кримінальному провадженні в якості особи, яка передавала неправомірну вигоду працівнику поліції. Окрім наведеного, ОСОБА_7 вважає неправильною кваліфікацію його дій. На переконання останнього, судом не було проаналізовано повноваження ОСОБА_7 , які вказують на те, що його взаємозв`язок з ОСОБА_10 обмежено чіткими приписами функціональних обов`язків. До того ж, прокурором не було надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 мав можливості здійснювати вплив на зазначену особу.
В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений просить кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_7 вказує на те, що востаннє строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено ухвалою слідчого судді до 14 вересня 2019 року та строк ознайомлення тривав з 11 до 12 вересня 2019 року. Таким чином, з урахуванням положень ч. 5 ст. 291 КПК України, строк досудового розслідування мав закінчитись 13 вересня 2019 року. Між тим, обвинувальний акт було складено 18 вересня 2019 року, а направлено до суду 23 вересня 2019 року, що свідчить про порушення строків досудового розслідування. На переконання ОСОБА_7 він не набув статусу обвинуваченого, в порядку, визначеному законом, що виключає здійснення щодо нього судового розгляду. Окрім наведеного, обвинувачений вказує на те, що в суді не було досліджено жодних доказів, які були надані стороні обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України при відкритті матеріалів іншій стороні. На переконання обвинуваченого судовий розгляд щодо нього було здійснено упереджено, зокрема покладено в основу вироку його негативну характеристику, з якою сторона захисту не ознайомлювалась в порядку ст. 290 КПК України та про існування якої йому стало відомо після його ухвалення. При цьому, надану ним характеристику за підписом його безпосереднього керівника суд до справи не долучив.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги адвокат обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження. На думку захисника, вирок ґрунтується на припущеннях та безпідставному викривленні даних, досліджених під час судового розгляду. Сторона захисту вважає, що покладені в основу вироку докази вказують на провокацію з боку органів досудового розслідування. Так, допитані судом свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 будь-яких свідчень, які б мали доказове значення для подій, які інкриміновано ОСОБА_7 не надали та навпаки засвідчили, що жодних дій, спрямованих на вчинення злочину, ОСОБА_7 не вчиняв. При цьому, інші свідки, які надали показання в суді, є працівниками правоохоронних органів та, відповідно, зацікавленими особами. Разом із цим, захисник звертає увагу на те, що в кабінеті ОСОБА_7 будь-яких слідів наявності грошових коштів під час проведення обшуку виявлено не було. Відсутні й докази того, що до цього кабінету хтось входив після того, як його покинули ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Висновки про те, що до кабінету входив ОСОБА_18 ґрунтуються лише на показаннях свідка ОСОБА_17 , які не відповідають тим, що фактично були ним надані під час судового розгляду. При цьому, оцінка відеозапису, що знаходиться на території відділення поліції безпосередньо надана не була. Захисник також звертає увагу на те, що відомості до ЄРДР були внесені за заявою ОСОБА_19 09 січня 2019 року, що вказує на провокацію ОСОБА_7 . Інші ж доводи захисника відповідають тим, що викладені в апеляційній скарзі обвинуваченим.
В додаткових поясненнях до апеляційної скарги захисник посилається на порушення судом таємниці нарадчої кімнати. Адвокат вказує судові рішення, які були внесені до ЄРСР в день оголошення вироку, а також які містять посилання на здійснення розгляду у присутності сторін, що вказує на недотримання ним принципу безперервності судового процесу. Окрім наведеного, захисник зазначає, що судом не здіснювалась фіксація та не вівся журнал судового засідання від 30.10.2020. При цьому, довідка секретаря про неявку учасників провадження суперечить розписці останніх від 30.10.2020. Наведене порушення допущене й 18.02.2020. Також, адвокат зазначає, що без запису здійснювалось й судове засідання від 14.01.2020.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор з доводами захисту не погоджується. Прокурор вважає, що під час судового розгляду не знайшов підтвердження факт провокації з боку працівників поліції. Прокурор звертає увагу на те, що слідчі дії були розпочаті після внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_9 , тоді як належність мобільних телефонів свідку ОСОБА_17 , на які посилається обвинувачений, свого підтвердження не знайшла. Окрім цього, обвинувачений визнав ту обставину, що з ОСОБА_9 знайомий раніше не був та вказав, що дійсно називав останньому суму неправомірної вигоди, спираючись не те, що це начебто жарт, тоді як свідок ОСОБА_9 зазначив про непомірність цієї суми для нього та про те, що він сприймає цю пропозицію працівника поліції серйозно. Наведені обставини вказують на зухвале відношення обвинуваченого до скоєного, нехтування своїми обов`язками і намагання уникнути покарання. Доводи захисту про те, що ОСОБА_9 є учасником ще одного провадження за фактом отримання неправомірної вигоди прокурор розцінює критично, оскільки це провадження не є предметом судового розгляду. Безпідставними на думку прокурора є також й твердження апелянтів про те, що заява ОСОБА_9 про залучення до конфіденційного співробітництва також свідчить про провокацію. Прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_9 самостійно звернувся до працівників поліції з заявою та не надавав згоди на конфіденційне співробітництво з метою виявлення злочинів. Що стосується невідповідності дат складання рапортів ОСОБА_11 та процесуальних документів ОСОБА_31 , то ці суперечності усунені під час судового розгляду та визнані технічними помилками. Більш того, рапорт не є доказом в розумінні вимог КПК України. Щодо доручення співробітникам УСБУ про здійснення оперативного супроводу, то це з позиції обвинувачення не свідчить про вчинення провокації, оскільки дії прокурора відповідають положенням п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України. Окрім того, не ґрунтуються на належних доказах й доводи захисту про відсутність ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у приміщенні прокуратури під час вчинення процесуальних дій, а також щодо перебування їх мобільних телефонів в іншому місці, оскільки останні спростовуються показаннями свідків. Більш того, пропускний пункт відношення до прокуратури не має, а території має 2 входи, які не облаштовані КПП. Твердження захисту про проведення НСРД неуповноваженою особою на думку прокурора є також безпідставними, оскільки ці дії було проведено на підставі доручення. Не погоджується прокурора й з доводами захисту про те, що до матеріалів провадження було долучено копії протоколів НСРД та додатків до них, оскільки це не суперечить вимогам ст.ст. 265, 266 КПК України та відповідає Інструкції про організацію проведення НСРД та використання їх результатів у кримінальному провадженні. Щодо невідповідності дати подій протоколу НСРД, то ці протиріччя були усунені судом та під час судового розгляду з`ясовано, що наведені протиріччя є лише технічною помилок. Не погоджується прокурор й з тим, що затримання обвинуваченого відбулось 14.03.2019 з огляду на те, що це суперечить протоколу затримання. Необґрунтованими є також й доводи захисту про відсутність протоколу огляду та вручення засобів спецтехніки, оскільки його складання вимогами КПК України не передбачено. Прокурор звертає увагу суду на те, що усі слідчі дії були проведені у відповідності з вимогами закону, обшук проведено за участю понятих, із застосуванням відеофіксації та спецпризначенці до нього не залучались.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Згідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим.
Обґрунтованість судового рішення, означає відповідність висновків суду у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному проваджені.
Мотивувальна частина вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини та його мотивів.
Обґрунтування обвинувачення, це не перелік доказів наданих органами досудового розслідування, це аналіз усіх зібраних у провадження доказів, тобто всі фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинуваченого, у висновках експертів та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення.
Суд зобов`язаний саме після всебічного, повного і об`єктивного розгляду, дати оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності для ухвалення обвинувального вироку.
Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
На переконання колегії суддів наведених вимог закону судом порушено не було.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що разом із ОСОБА_30 , ОСОБА_23 та ОСОБА_18 виїжджав за наказом останнього на місце затримання осіб, які здійснювали неправомірну порубку дерев та яких переслідували та зупинили співробітники ВОХР біля АЗС «ЮКОН». Водночас, обвинувачений засвідчив, що транспортний засіб ОСОБА_9 було вилучено та доставлено на майданчик відділення поліції. Окрім цього, ОСОБА_7 не заперечував, що наступного дня телефонував ОСОБА_9 і узгоджував з ним зустріч, під час якої він відібрав від ОСОБА_9 розписку на отримання вилученого майна. При цьому, обвинувачений визнав, що матеріал відносно ОСОБА_9 спочатку знаходився у ОСОБА_23 , потім був розписаний на ОСОБА_32 та в нього на розгляді не перебував, а транспортний засіб ОСОБА_9 повертався лише за вказівкою керівництва відділення поліції, яка йому була надана в усній формі;
- показаннями свідка ОСОБА_9 , який засвідчив, що з огляду на вимоги працівників поліції сплачувати данину за порубку дерев та постійні погрози останніх, він змушений був звернутись до ДВБ з відповідною заявою. Приблизно через місяць він зі своїм товаришем ОСОБА_33 поблизу перегону станції Нижньодніпровськ Вузол у місті Дніпро назбирав дрова, які поклав до багажнику свого мікроавтобуса та поїхав, однак їх почали переслідувати на автівці, як в подальшому стало відомо, працівники служби охорони залізниці. Після здійснення останніми пострілів, він злякався та почав їхати до більш освітленої території та зупинився на пр. ім. Газети Правди, біля АЗС «ЮКОН», де з вказаної автівки вибігли двоє чоловіків та вимагали вийти з автівки, на що він не погодився, одна чоловіки почали бити вікна. Через деякий час на станцію АЗС під`їхала ще одна автівка з якої вийшли двоє чоловіків, один з яких був обвинувачений ОСОБА_7 та показали йому посвідчення співробітників поліції. Останні сказали, що наразі всі разом поїдуть до офісу. Приїхавши до відділення поліції, ОСОБА_7 та чоловік який був з ним, сказали що йому потрібно залишити автівку у відділенні поліції, доки вони не розберуться з цим питанням і якщо він цього не зробить, то вони її вилучать. Окрім того, в нього також вилучили бензопилу, хто саме це зробив із працівників поліції він не пам`ятає. Також в день вилучення автівки ОСОБА_7 разом з його товаришем почали домовлятися за шкоду, нібито яку він спричинив. ОСОБА_7 виказав умови за вирішення питань щодо вказаної події та зазначив, що вони все «порішають», на що він їм сказав, що ніякої суми збитків не має, однак останні сказали приїхати на другий день до відділення поліції. На другий день, йому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував зустрітися, однак зустріч було перенесено. Наступного дня він приїхав до відділення поліції, де зустрівся з ОСОБА_7 , який був разом з якимось невідомим йому чоловіком. Він (свідок) запропонував їм 200-300 доларів, на що ОСОБА_7 та чоловік який був з ним, сказали, що за вказані гроші питання не вирішуються, та назвали свою суму - «1 рубль», яку він зрозумів для себе як 1000 доларів США, на що він погодився та узгодив зустріч. Наступного дня він приїхав до відділення поліції та дочекавшись ОСОБА_7 разом із ним зайшов до відділення поліції. ОСОБА_7 зайшовши до кабінету, одразу сів за стіл, та спитав у нього чи він все приніс, на що він відповів так, і тоді ОСОБА_7 показав на тумбочку, яка знаходилась зліва і сказав, щоб він поклав туди гроші. В той час, як він клав гроші, вони в нього випали з рук та розсипалися на підлогу, ОСОБА_7 в цей час стояв біля дверей. Він почав збирати гроші, і ОСОБА_7 в цей час сказав та все кидай гроші та пішли, на що він зібрав гроші та поклав їх до тумбочки. Потім вони з ОСОБА_7 пішли до його мікроавтобусу, де останнього було затримано;
- показаннями свідка ОСОБА_19 - інженера Нижньодніпровської колії, який зазначив, що з обвинуваченим ОСОБА_7 знайомий приблизно п`ять років, оскільки останній працював у відділенні поліції на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, куди його запрошували для проведення слідчих дій у якості понятого. Окрім того, зауважив, що декілька років тому звертався до правоохоронних органів із заявою про вимагання з нього неправомірної винагороди. В своїх поясненнях зазначав, що з нього вимагали пальне та паливні матеріали кожного місця співробітники ВП № 2 на станції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області;
- показаннями свідка ОСОБА_20 - стрілка служби охорони ВОХР-1 на станції Нижньодніпровськ-Вузол в м Дніпро, який зазначив, що всередині березня 2019 року близько 18 год. 00 хв., під час охорони парку «Л» на станції Нижньодніпровськ-Вузол йому надійшло повідомлення від чергового поліції, що в парку невідомі чоловіки, грузять до автівки якісь речі і що потрібно їхати та перевірити ці обставини. Після дзвінка вони разом напарником поїхали та не доїжджаючи до парку побачили вказану автівку, яку почали переслідувати до того, поки вона не зупинилась на АЗС «Юкон». Коли вони під`їхали до автівки водій із напарником почали висловлюватись на їх адресу нецензурною лайкою, після чого, його напарник вдарив у вікно водійської двері та розбив його. Через декілька хвилин приїхали співробітники відділення поліції на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яких вони викликали по дорозі, це були ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_18 та ОСОБА_7 . Всі слідчі дії здійснював слідчий ОСОБА_34 , ОСОБА_7 не приймав участь у слідчих діях.
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який повідомив обставини, аналогічні за змістом тим, що були зазначені свідком ОСОБА_20 ;
- показаннями свідка ОСОБА_22 - начальника відділення поліції на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який зазначив, що 12.03.2019 були зареєстровані три матеріали ЖЄО, які він розписав на начальника слідчого відділу ОСОБА_34 . З вказаними матеріалами ЖЄО займався і начальник карного розшуку ОСОБА_25 . Після вивчення вказаних матеріалів та перевірки всіх обставин, ОСОБА_34 йому доповів, що по вказаним матеріалам ЖЄО не вистачає суми шкоди для внесення відомостей до ЄРДР, та прийняв відповідне рішення, як начальник слідчого відділу. Про цю обставину, він доповів прокурору та його заступнику, в зв`язку з чим на оперативній нараді надав вказівку ОСОБА_34 повернути вилучену автівку та бензопилу власнику;
- показаннями свідка ОСОБА_18 - заступника начальника ВП на станції №2 ВП ГУНП в Дніпропетровській області, начальника сектору патрульної поліції, який зазначив, що в березні 2019 року до чергової частини відділення поліції надійшло повідомлення, про те що на території їх обслуговування були виявлені невідомі особи, на автівці, які здійснили протиправні дії та намагаються покинути місце події. Потім йому на мобільний телефон зателефонував працівник служби ВОХР, яка здійснює охорону на станції, та повідомив, що вони переслідують зазначену автівку, а під час переслідування останніми було застосовано вогнепальну зброю. Після цього, він відразу зателефонував оперативним співробітникам та слідчому і повідомив, що про виклик. На АЗС «Юкон», де перебували двоє співробітників охорони ВОХР та двоє чоловіків, яких вони переслідували - ОСОБА_9 та ОСОБА_33 , приїхали він, ОСОБА_23 , ОСОБА_30 та ОСОБА_7 . В автівці у вказаних осіб під час її огляду було виявлено дрова в автомобілі та бензопилу, якою останні здійснювали спил дерев. В подальшому слідчим ОСОБА_36 було складено протокол огляду, а після цього вони поїхали до відділення поліції, де було зареєстровано матеріали за цим фактом, відібрано пояснення та вилучено автівку ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_9 було запропоновано приїхати наступного дня, та дізнатись щодо його автівки та матеріалів ЖЄО. На оперативній нараді начальник слідчого відділу ОСОБА_36 повідомив, що з прокуратурою не погоджено внесення відомостей до ЄРДР за вказаними подіями, в зв`язку з чим необхідно повернути вилучений автомобіль ОСОБА_9 , а зареєстрований матеріал ЖЄО за цих фактом буде розглядатися як звернення громадян;
- показаннями свідка ОСОБА_23 - заступника начальника відділу поліції-начальника слідчого відділення ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який зазначив, що 12.03.2019 до нього від ОСОБА_18 надійшов виклик про виїзд за фактом вчинення неправомірних дій особами, а саме незаконної порубки дерев неподалік залізничної станції, яка знаходиться на території їх району обслуговування. Охоронцями залізничної станції було здійснено переслідування вказаних осіб та зупинено останніх на станції АЗС «Юкон». Приїхавши до АЗС, він побачив автомобіль марки Форд жовтого кольору, поряд з яким знаходилися, дві особи, одна з яких представився як водій ОСОБА_9 , іншого чоловіка він не пам`ятає, також поруч з ними знаходились охоронці залізничної станції ОСОБА_21 та ОСОБА_37 . Ним було складено протокол огляду вказаної автівки з фотофіксацією вказаної дії та протокол огляду місця події. Автомобіль ним було вилучено у ОСОБА_9 та доправлено на зберігання до відділення поліції. Всі документи, які були зібрані 12.03.2019, начальник ОСОБА_22 13.03.2019 розписав на нього, до виконання. На місце події порубки дерев, напевно їздила слідча ОСОБА_24 , якій він 13.03.2019 давав усно вказівку. 13-14 березня 2019 року зі складеними матеріали він поїхав до керівника Самарської прокуратури ОСОБА_38 , яким його погоджено не було, з підстав відсутності події та складу правопорушення, тому відомості за вказаним фактом до ЄРДР не були внесені. Після цього, він приїхав до відділення поліції та передав вказані матеріали до канцелярії відділення поліції для керівника відділення ОСОБА_22 для подальшого вирішення питання щодо них.
- показаннями свідка ОСОБА_24 - слідчого СВ ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка зазначила, що 14.03.2019 було проведено обшук приміщення ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській, під час якого в її кабінеті було вилучено три протоколи огляду від 13.03.2019, які були складені нею особисто за вказівкою начальника СВ ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 . Разом з тим зазначила, що 13.03.2019 вона виїхала на місце події, без повноважень, за усною вказівкою керівництва, де здійснила огляд місця незаконного порубки дерев та склала про це відповідний протокол огляду. Виїжджали на місце огляду вона, ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , під керівництвом ОСОБА_18 . Окрім цього, свідок зауважила, що керівник слідчого відділу під час оперативної наради дав вказівку, щодо огляду вилученого автомобіля марки Форд Транзит жовтого кольору. Огляд автівки нею здійснювався особисто, про що був складений протокол. Автівка була опечатана, до моменту огляду, як вона вважає ОСОБА_23 . Власник автомобіля був присутнім під час огляду автомобіля в той же день та надав на це дозвіл. Після проведення слідчих дій, вона доповіла про це ОСОБА_23 . Окрім того зазначила, що автомобіль який був вилучений 12.03.2019 перебував весь час на подвір`ї відділення поліції, дозвіл на переміщання вказаного автомобілю по території відділення поліції вона нікому не давала;
- показаннями свідка ОСОБА_25 , який в березні 2019 році працював на посаді начальника сектору відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який зазначив, що під час вилучення транспортного засобу Форд транзит він присутній не був та про це йому стало відомо через два дні коли він прийшов на роботу. Автівка в цей час знаходилася на подвір`ї відділення поліції. Обставиною для вилучення вказаної автівки була незаконна порубка дерев. Вся інформація, щодо цих обставин була внесена до матеріалів ЖЄО, також планувалось внесення відомостей до ЄРДР, однак зазначених дій не було зроблено, оскільки не вистачало суми шкоди для внесення відомостей. Вказані матеріали були передані слідчій ОСОБА_10 . Під час оперативної наради керівництво відділу зазначило, що необхідно повернути вказану автівку власнику, оскільки вказане майно не було арештовано. Вказівка була дана ОСОБА_39 , останній повинен був віддати ключі та автівку володільцю. Окрім цього, свідок зауважив, що бачив ОСОБА_9 на наступний день після того, як в нього вилучили автомобіль у відділенні поліції, під час слідчої дії, а саме огляду автівки Форд Транзит.
- показаннями свідка ОСОБА_10 - старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка повідомила, що 13.03.2019 вона отримала від діловода документацію та три матеріали ЖЄО. З вказаними матеріалами вона не ознайомилась та поклала на стіл. 14.03.2019 на оперативній нараді начальник ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 дав вказівку начальнику СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 повернути вилучений автомобіль марки Форд Транзит жовтого кольору. Після оперативної наради до неї підійшов ОСОБА_23 сказав їй віддати ключі від автівки ОСОБА_7 . Через деякий час до неї в кабінет зайшов ОСОБА_7 і вона віддала йому ключі разом з матеріалами, та сказала, щоб він написав розписку про видачу вказаного майна та поклав на місце зазначені матеріали;
- показаннями свідка ОСОБА_26 - інспектора чергової частини відділення поліції на станції № 2 Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який зазначив, що до його посадових обов`язків входить забезпечення пропускного режиму до відділення поліції, приймання, реєстрація заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, організація негайного реагування на них, виконання розпоряджень керівника чергової частини. 14.03.2021 з 11.00 до 11.37 годин він також перебував на робочому місці. В період вказаного часу до відділення поліції приходив чоловік на прізвище ОСОБА_9 , він його записав до журналу відвідувачів, в цей час до нього вийшов ОСОБА_7 та сказав, що вказаний чоловік прийшов до нього за автівкою;
- показаннями свідка ОСОБА_17 - начальника відділу управління захисту економіки в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України, який зазначив, що до управління звернувся заявник із заявою про вимагання грошових коштів, потім було видано доручення про виконання НС(Р)Д. ОСОБА_7 вимагав грошові кошти у заявника у сумі одна тисяча доларів США за повернення його майна, у зв`язку з чим було створено план реалізації із застосуванням негласно-розшукових заходів та затримано ОСОБА_7 . Передача грошових коштів відбувалась в службовому кабінеті, однак гроші були знайдені не в кабінеті, а в ангарі до якого їх переніс як він вважає товариш останнього, це було видно із аналізу відеозапису, який було ними зроблено. На відеозапису було видно, як до ангару зайшла та вийшла одна людина швидким кроком, це був ОСОБА_18 . Під час проведення обшуку він приймав участь, зауважень та заперечень, щодо проведення обшуку від інших учасників обшуку не надходило. Крім того, зазначив, що до нього звернувся громадянин, дана особа не була залегендована, вказана заява є в матеріалах справи. ОСОБА_9 до цих обставин він не знав. Останній приходив до нього більше року стосовно написання заяв, щодо інших працівників поліції, а щодо написання цієї заяви в нього були сумніви, проте вирішив її написати. На вказаній посаді він працює з серпня 2017 року. Під час проведення оперативних заходів, вони як співробітники не користуються особистими номерами телефону, оскільки це заборонено, щоб не було зриву операції. Метою проведення обшуку було документування незаконної діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 . Грошові кошти були знайдені в ангарі, ангар був закритий, його відкрили, а потім було знайдено кошти. Їм було відомо, яку саме суму коштів вони шукали, оскільки ОСОБА_7 зазначив заявнику під час розмови 1 рубль. Після того, як вказані кошти були знайдені вони їх перерахували. Обшук тривав довгий час, оскільки не могли знайти гроші. Під час обшуку в ангарі він був присутній, ключ був знайдений біля вікна, де стояв ОСОБА_18 поруч з його автівкою. Хто знайшов ключ не пам`ятає та хто саме відчиняв двері до ангару, коли вони заходили до вказаного приміщення під час обшуку йому невідомо. Грошові кошти у сумі 1 рубль вони визначали для себе, як 1000 доларів США, оскільки під час розмови ОСОБА_9 з обвинуваченим, йшла мова про 300-400 доларів США, однак обвинувачений відповів, що така сума керівництво не влаштує та назвав 1 рубль. Ці відомості йому відомі зі слів осіб, що проводили НС(Р)Д. Окрім того сказав, що пам`ятає, що після того як ОСОБА_7 були передані грошові кошти, він зробив телефонний дзвінок ОСОБА_18 та сказав останньому: Все нормально, я передаю автівку», і відразу після цього ОСОБА_18 забіг до кабінету ОСОБА_7 , потім швидко вийшов з кабінету з пакетом та пішов на вулицю. Вказані події було зафіксовані на камері відеоспостреження чергової частини, він це бачив особисто, оскільки його переглядав. Під час того, як вони зайшли на територію відділення поліції для проведення обшуку ОСОБА_18 знаходився на вулиці, ближче до вікна, де було знайдено ключ від ангару. Участь в проведенні НС(Р)Д як і в складанні протоколів НС(Р)Д він не приймав;
- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно з якими навесні 2019 року ОСОБА_7 та співробітник поліції Нижньодніпровськ-Вузол високого зросту вимагали грошові кошти з громадянина України, а саме ОСОБА_7 вимагав 1000 доларів США із заявника. Ними як співробітниками відповідного підрозділу була прийнята заява від заявника, щодо вказаних обставин та її було направлено до прокуратури для проведення відповідних дій. В приміщенні гаражу, який розташований навпроти адміністративної будівлі відділення поліції, був знайдений за трубою згорток в якому знаходились грошові кошту у сумі 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів США. Вказані грошові кошти були вилучені. ОСОБА_7 під час проведення обшуку в гаражі присутній не був. Коли вони підійшли до гаражу він був зачинений на ключ, потім хтось із учасників обшуку знайшов ключ та його було відімкнуто, вказана обставина була зафіксована на відеокамеру. Під час обшуку в службових кабінетах приймали участь учасники обшуку і працівники СБУ також були присутні. Грошові кошти в гаражі ним було знайдено особисто, він приймав участь під час обшуку, протокол обшуку він не складав. ОСОБА_9 приніс для передачі ОСОБА_7 , особисті грошові кошти, йому про це відомо зі слів ОСОБА_9 . Участь в огляді грошових купюр він безпосередньо приймав, вказаний огляд було здійснено перед реалізацією;
- показаннями свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_12 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 - оперуповноважених Дніпропетровського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, які зазначили, що всередині березня 2019 року були присутнім під час проведення слідчих дій на території відділення поліції №2 на станції Нижньодніпровськ-Вузол. Під час проведення обшуку, в боксі було виявлено грошові кошти, а саме неправомірна вигода, яка була отримана особою, яка на його думку є ОСОБА_7 . Двері до вказаного боксу були закриті протягом всього дня, але потім було прийнято рішення відкрити двері. Поняті під час проведення обшуку боксу були присутні постійно та здійснювався відеозапис обшуку. Після того, як відкрили бокс, було виявлено грошові кошти, які були там сховані. Протягом дня до вказаного бокс не ходили, оскільки двері до боксу були зачинені, вони думали, що вказаним приміщенням не користуються. Слідчих дій було проведено в той день лише дві огляд автомобілю та обшук приміщення. Він був учасником обшуку, та забезпечував охорону;
- показаннями свідка ОСОБА_31 - прокурора військової прокуратури Південного Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, який зазначив, що в постанові про визнання підслідності кримінального провадження від 09.01.2019, де зазначено заявника ОСОБА_9 були допущенні технічні помилки у даті внесення до ЄРДР, номеру ЄРДР та дати винесення вказаної постанови. У зв`язку з чим ним була винесена уточнююча постанова на підставі ст. 110 КПК України, в якій було зазначено про необхідність винесення нової постанови, а саме вірної в якій повинно було бути зазначено правильний номер ЄРДР, дату внесення до ЄРДР кримінального правопорушення та дату винесення постанови про підслідність, щодо матеріалів за заявою ОСОБА_9 . Тобто всього було винесено три постанови, перша постанова про підслідність кримінально правопорушення за заявою ОСОБА_19 від 09.01.2019, друга це була уточнююча постанова на підставі ст. 110 КПК України, а третьою була винесена постанова про визначення підслідності кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_9 від 21.02.2019. В подальшому участі в слідчих діях він не приймав, ним були передані всі матеріали разом з наглядовим провадженням. Доручення ним видавалось в порядку ст. 36, 41 КПК України від 12.03.2019, з метою залучення оперуповноважених працівників поліції для проведення слідчих-процесуальних дій, оскільки орган прокуратури самостійно виконувати вказані дії не може. Період забезпечення оперативного супроводу у вказаній постанові зазначено з 12.03.2019 тривалістю на шість днів, дата забезпечення вказаних слідчих дій, мала місце з 12.03.20219, тобто до моменту розмови обвинуваченого ОСОБА_7 з ОСОБА_9 про надання неправомірної вимоги. Вказана інформація була отримана на підставі показів свідка або оперативної інформації, можливо вказана інформація була використана з заяви ОСОБА_19 оскільки останній вказував на осіб із зазначенням їх прізвищ, які вимагали неправомірну вимогу, точно не пам`ятає. Окрім того зазначив, що у вказаному дорученні не має жодної вимоги, щодо забезпечення оперативного супроводу для затримання підозрюваного, а відтак зазначені дії в дорученні є саме формою якою були викладені ним вимоги, які повинні були бути здійснені з 12.03.2019. Також ним не було вказано в дорученні і чіткого формулювання, які саме будуть здійснюватись оперативні (розшукові) дії, оскільки вказане доручення не містить грифу «таємно» або іншої відмітки, а відтак є можливість огляду вказаного доручення будь-якою особою, а тому з метою не розголошення оперативної інформації про проведення слідчих (розшукових) дії ним в дорученні було саме так викладено всі вимоги, з урахуванням вимоги ст. 222 КПК України;
- показаннями свідка ОСОБА_15 - старшого оперуповноваженого в особливих важливих справах головного відділу по боротьбі з організованою злочинністю СБУ в Дніпропетровській області, який зазначив, що під час обшуку, який було проведено 14.03.2019 приймав участь у ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, з початку до кінця проведення обшуку. Під час обшуку, він виконував дії за вказівкою військового прокурора, а саме спостерігав за проведенням обшуку. Ним було складено протокол за результатами проведення негласних розшукових слідчих дій, контроль за вчинення кримінального правопорушення від 15.03.2019 на підставі ст. 271 КПК України і на підставі доручення прокурора щодо здійснення контролю за вчиненням злочину. Зазначений протокол містить технічну помилку у прізвище ОСОБА_7 , однак це є одна і таж особа. Протокол слідчої дії відповідає зафіксованим на технічних носіях подіям, можливо були допущені деякі описки щодо обсягу часу при його складанні.
- показаннями понятої ОСОБА_14 , яка пояснила, що приблизно рік тому 14 березня в районі «НЕО ПЛАЗИ», підійшов співробітник показав посвідчення та запропонував прийняти участь в слідчій дії. Потім вони прийшли до приміщення військової прокуратури, де в одному із кабінетів було оглянуто 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів США, які були показані їй та ще одному понятому, потім з вказаних купюр зняли копії та було складено протокол, який був підписаний без зауважень. Після чого вказані грошові кошти поклали чоловіку в карман;
- витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 під № 1 о/с, відповідно до якого ОСОБА_7 (М-224120), який мав спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, старшого інспектора відділення поліції на станції Ніжньодніпровськ-Вузол Дніпропетровського відділу поліції, присвоєно спеціальне звання старшого лейтенанта поліції (т. 2 а.п.259);
- присягою працівника Національної поліції України від 12.11.2015, в якій ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (т. 2 а.п. 240).
- пам`яткою - застереженням працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України, відповідно до якої 18.06.2012 ОСОБА_7 був ознайомлений з Правилами поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу ОВС України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 № 155 та попереджений про відповідальність за порушення цих Правил (т. 2 а.п. 254);
- повідомленням про ознайомлення 13.02.2018 ОСОБА_7 з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції, а також з вимогами антикорупційного законодавства а саме з вимогами Законів України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», «Про Дисциплінарний статус органів внутрішніх справ України», КК України, КУпАП, відповідно до пам`ятки-ознайомлення (т.2 а.п.255);
- витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10 квітня 2018 року № 98/ос, яким капітана поліції ОСОБА_7 (0108542) призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції на станції № 2 Дніпропетровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (посадовий оклад 2400 гривень), звільнивши з посади старшого оперуповноваженого там же, з 10 квітня 2018 року, на підставі рапорту ОСОБА_7 від 26.03.2018 (т.2 а.п. 260);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 02.01.2018, згідно з яким старшим оперуповноваженим ДУ ДВБ НПУ майором поліції ОСОБА_11 від громадянина ОСОБА_19 прийнято заяву про те що працівники ВП № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 та ОСОБА_23 з метою систематичного отримання останніми неправомірної вигоди, вимагають і отримують неправомірну вигоду у керівників і посадових осіб Регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ «Українська залізниця». Відповідно до штампу ДУ ДВБ НПУ, якій міститься на зазначеній заяві встановлено, що вказана заява, надійшла до ДУ ДВБ НПУ 02.01.2019 від громадянина ОСОБА_19 , у зв`язку з чим вірною датою заповнення вказаної заяви є 02.01.2019 (т. 1 а.п.5-8).
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 21.02.2019, згідно з яким оперуповноваженим ДУ ДВБ НПУ молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_17 від громадянина ОСОБА_9 прийнято заяву щодо можливості вчинення відносно нього провокаційних дій працівниками ВП на станції № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 , ОСОБА_23 з метою отримання неправомірної вигоди останніми, під час заготівлі ним дров (т. 1 а.п.26-27);
- протоколом огляду речей та документів з ксерокопією грошових купюр від 14.03.2019 (т. 1 а.п. 44-48), яким встановлено, що в присутності понятих було проведено огляд грошових коштів, які були добровільно надані ОСОБА_9 , а саме 10 купюрами номіналом по 100 доларів США на загальну суму 1000 доларів США. Оглядалися грошові кошти з наступними серіями та номерами: одна купюра номіналом 100 (сто) доларів серії США КВ 03883390F, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів серії США КК62712112С, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KG24647563B, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KF38344942C, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KD32055319A, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KL78447601A, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KC 45496141A, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії КВ7514362G, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії KB67656665J, одна купюра номіналом 100 (сто) доларів США серії HF37176769F. Після огляду вище перелічені грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 10 купюр, передані ОСОБА_9 для проведення слідчих дій по кримінальному провадженню під № 0000005, відомості про яке внесені до ЄРДР 09.01.2019;
- протоколом обшуку від 14.03.2019 - 15.03.2019 з відеофікацією до нього (т.1 а.п.51-61, а.п.74), проведеного за участю захисників-адвокатів ОСОБА_44 , ОСОБА_45 на території приміщень та споруд, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Механічна 16, яка на підставі передавального акту ДП «Придніпровська залізниця» від 03.08.2015 знаходиться у власності ПАТ «Українська залізниця» за місцем розташування ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Під час обшуку приміщення було виявлено у службовому кабінеті № 12 виявлено матеріали справи, що відносяться до ЖЄО № 127 від 12.03.2019, в тому числі розписка про отримання транспортного засобу від ОСОБА_46 на 1 арк. Надалі в ході проведення обшуку у приміщенні службового кабінету під 12 було проведеного особистий обшук ОСОБА_7 під час якого було виявлено та вилучено, мобільний телефон Samsung imei1: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 , з сім картки № 1 - НОМЕР_5 та сім карта № 2 НОМЕР_6 . В приміщенні службового кабінету № 11 під час обшуку виявлено та вилучено наступні речі: у принтері чорного кольору, який розташований зліва біля вікна виявлено довідку за фактом застосування табельної вогнепальної зброї Форт 12 старшим стрільцем ВОХОР СК ОСОБА_20 від 13.03.2019. В приміщенні кабінету № 13 «Канцелярія» діловод ОСОБА_28 надала копії журналу реєстрації вхідних документів, а саме першу, другу, шістдесят сьому та останню сторінку, всього на 5 арк. В приміщенні кабінету № 3 виявлено та вилучено протокол огляду від 13.03.2019 складений слідчою ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_24 у період часу з 12:25 до 12:45, за місцем ділянки місцевості перегону Нижньодніпровська Вузол, а саме 197 км на 1 арк.; протокол огляду від 13.03.2019 складений слідчою ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_24 у період часу з 13:20 до 13:55 у автомобілі Ford з державним номерним знаком НОМЕР_1 на 1 арк.; протокол огляду від 13.03.2019 складений слідчою ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_24 у період часу з 11:40 до 12:10 на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол, а саме 196 км на 3 арк.; протокол огляду від 12.03.2019 складений слідчою ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_24 у період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. на ділянці місцевості, яка розташована в безпосередній близькості 191 км ПК 10 перегону Самарівка - Нижньодніпровськ - Вузол на 6 арк., сейф пакет УНП № 0072920 із гільзами, опечатаний 13.03.2019; сервер чорного кольору №8 СН Н.264DVD, серійний номер BBVJ00362, який виявлено у прозорому сейфі, праворуч у кабінеті біля вікна. В кабінеті № 3 заступник начальника СВ ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_23 надав супровідні листи к матеріалам ЖЄО № 127,128,129 від 12.03.2019, які завірені печаткою ВП на станції №2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.03.2019; графік несення служби працівниками ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровська на березень 2019 року; сервер чорного кольору серійний номер BBVJ00362. На території відділення поліції №2 Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Механічна 16, ближче до колій які проходять до будівлі у якій знаходиться ангар та гараж. У приміщенні вказаного ангару виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: у кінці приміщення біля дальньої стіни, знаходиться дерев`яна шафа, за якою між шафою та батареєю виявлено згорток газети «Моменти №3» від березня 2014, без останнього листа, із написом на останньому наявному листі паперу телефону № НОМЕР_7 , у якому знаходиться білий аркуш, форматом А4 який є чистим, без написів, при відкритті якого встановлено, що в ньому знаходяться грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, купюрами по 100 доларів США 1) KL78447601А; 2) KB67656665J; 3)KB75143642G; 4)KC45496141A; 5)HF37176769F; 6)KD32055319A; 7)KB03883390F; 8)KK62712112C; 9)KF38344942C; 10)KG 24647563B;
- протоколами огляду від 15.03.2019 та доданими до них додатками з фототаблицею (т. 2 а.п.35-51,52-76 ), якими встановлено, що предметом огляду речі та документи, які були вилучені під час обшуку проведеного 14.03.2019 у приміщенні службових кабінетів №12, № 3 ВП №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області, за адресою: вул. Механічна, 16, м. Дніпро, а саме: матеріали зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за № 127 від 12.03.2019 за фактом порубки дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км, а також не спрямування зазначених матеріалів до територіального органу досудового розслідування для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування та повернення вилученого 12.03.2019 транспортного засобу ОСОБА_9 марки Ford Transit, які поміщені до сейф пакету з биркою під № ЕХО0314489 та сейф пакету з биркою під № 0021259;
- протоколами додаткових оглядів від 28.05.2019 та доданими до них додатками з фототаблицею (т. 3 а.п.175-191, а.п.192-204), якими встановлено, що предметом огляду є речі та документи, які були вилучені під час обшуку проведеного 14.03.2019 у приміщенні службових кабінетах № 3, № 12 ВП №2 Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області, за адресою: вул. Механічна, 16, м. Дніпро, в тому числі заява ОСОБА_9 про дозвіл на огляд автомобіля; протокол огляду місця події на 3 аркушах; пояснення ОСОБА_9 ; копія посвідчення водія на ім`я ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; розписка про отримання автомобілю. Після огляду всі предмети поміщені до спецпакетів: МВС № 0072920 та МВС № ЕХРОЗ14489.
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.06.2019, яким встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді від 11.05.2019 слідчий Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_47 в межах кримінального провадження під № 0000005 від 09.01.2019 ознайомилась зі змістом документів щодо абонентського номеру НОМЕР_8 та вилучила інформацію, яка відображена на DVD-R диск SONY (т. 3 а.п. 126-130). Згідно з протоколом огляду речей та документів від 07.06.2019 слідчим було оглянуто лазерний компакт диск SONY DVD-R 1,4 Gb, який є додатком до протоколу тимчасового доступу. В ході огляду встановлено, що при відкриті файлу [13248]-06.06.2019 12.01.37, на ньому міститься інформація про абонента « НОМЕР_9 » (який належить ОСОБА_7 ). Переглядом з`єднань даного абонента із абонентом « НОМЕР_10 » (який належить ОСОБА_9 ), встановлено наявність з`єднань: 13.03.2019 17:38:04 - вихідний дзвінок, тривалістю 108 секунд; 14.03.2019 10:41:03 - вхідний дзвінок, тривалістю 17 секунд; 14.03.2019 11:15:51 - вхідний дзвінок, тривалістю 11 секунд;
- протоколом перегляду відеозапису від 07.06.2019 з фотоаблицею та диском для лазерних систем зчитування «VIDEX Excellent DVD-R» доданих до нього, складеними слідчою Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_47 , згідно з яким проведено перегляд відеозапису 5 відеофайлів та 2 файла прикладні програми відеоплеєра, на відеозаписі зображено приміщення та територія відділення ВП № 2 на станції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказаним відеозаписом встановлено, що о 15-26-07 підходять двоє чоловіків, дивляться на автомобіль з лівої сторони, 15-26-32 уходять; 15-28-03 по правому боку по краю простору, що охоплений камерою, проходить чоловік, який заходить в навіси. 15-28-44 з під навісів виїжджає автомобіль темного кольору (монохромний запис), та знов в`їжджає в навіси. 15-29-00 до автомобілю мікроавтобусу підходять два чоловіки та починають оглядати його. Один з них відчиняє двері з водійської сторони, всередину, виходить. В 15-29-20 по правому боку видно тінь, особи, яка рухається поза зони, охоплюється відео, що йде з-під навісів в сторону знаходження камери. Двоє чоловіків біля автомобілю мікроавтобусу продовжують стояти та розмовляти. 15-31-01 з лівого боку до одного з чоловіків підбігає чоловік та намагається його ухватити ззаду за одяг та завести руки за спину, у них виникає сутичка, після чого обидва заходять в зону, що не охоплена відео, праворуч. Інший чоловік, що знаходився біля автомобілю, починає обходити то автомобілю, відкриває пасажирські двері, після відкриває задні двері. 15-31-50 видно, що до людей, у яких відбувається сутичка праворуч поза охоплення відео, підходять інші люди. Дії встановити можливості не тік як події проходять поза зоною охоплення відео. 15-32-00 до воріт підбігає людина та відкриває їх, після чого на територію вбігають ще люди та в 15-32-40 під`їжджають чотири автомобілі, які зупиняються поза територією. Окрім того, з переглянутого відеозапису встановлено, що 15-30-23 через дверний отвір видно, що з зони, розташованої напроти відео з`являється чоловік, який одразу проходить всередину приміщення, деякий час стоїть, після чого в 15-30-45 виходить з приміщення та одразу повертає ліворуч, проходить повз вікна та втрачається з зони охоплення відео (т.4 а.п.23-35);
- протоколами перегляду відеозаписів від 13.06.2019 та 03.07.2019, складеним слідчою Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_47 , за участю ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , якими встановлено, що на ньому міститься зображення з камер відеоспостереження ВП № 2 на станції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, на якому двоє чоловіків, які з`являються на зображені у час зазначений як 15-29, та які підходять до автомобілю мікроавтобусу та починають оглядати його - це ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , який в цей день приходив до ОСОБА_7 , про що мається відповідний запис в книзі відвідувачів. В час, зазначений як 15-27 ОСОБА_26 взяв на столі Журнал відвідувачів, та вийшов із приміщення чергової частини, в цей момент в коридорі йшли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_27 про те, що вони уходять. Він взяв Журнал, щоб виписати ОСОБА_9 , далі по відео саме це і робить. Чоловіка, який пройшов о 15-28 з вулиці в середину відділення, не пам`ятає, увагу на нього не звертав, але впевнений, що це хтось із співробітників. Також не можуть пояснити, що за особа о зазначений час, як 15-29 вийшла з відділення, так як ОСОБА_26 в цей час розмовляв по телефону, а ОСОБА_27 перебував на задньому дворі відділення. Але також впевнено зазначає, що це хтось із співробітників відділення, так як стороння особа вільно не могла пересуватись по відділенню, він би обов`язково звернув на це увагу (т. 4 а.п. 55-56, а.п. 127-129);
- протоколом перегляду відеозапису від 02.07.2019, складеним слідчою Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_47 за участю ОСОБА_23 , яким встановлено, що на ньому міститься зображення з камер відеоспостереження ВП № 2 на станції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, під час перегляду вказаного відеозапису ОСОБА_23 було зазначено, що в момент заходу на територію співробітників СБУ, той знаходився у дворі, крім нього на території ВП знаходився чоловік, який часто приходить прибирати територію ім`я не пам`ятає, на «задньому дворі» знаходились ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , а також біля свого автомобілю Мітсубісі Паджеро знаходився ОСОБА_18 . Всі інші співробітники відділення поліції перебували в середині приміщення ВП (т.4 а.п.125-126);
- протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом до нього за участю свідка ОСОБА_9 від 10.07.2019, згідно з яким свідок ОСОБА_9 показав та розповів про обставини надання ним неправомірної вигоди 14.03.2019 ОСОБА_7 у приміщенні службового кабінету № 12, розташованого у ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та про обставини які передували вказаним подіям (т. 4 а.п. 144-146, а.п.149);
- протоколом огляду предметів від 03.07.2019 з фототаблицею до нього, складеного слідчою Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_47 у присутності ОСОБА_22 та ОСОБА_27 , яким встановлено, що предметом огляду є книга в жорсткому перепльоті темно-синього кольору на титульній стороні мається наклейка білого кольору, яка містить назву книгу - «Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», на звороті аркушу 94 якої мається інформація про реєстрацію повідомлення № 127 від 12.03.2019 о 18:50, про те що на ст. НД- Вузол в парку «Л» знаходиться двоє підозрілих осіб. Відомості про розгляд повідомлення маються на аркуші 95. На обороті аркушу 95 мається інформацію про реєстрацію повідомлення № 128 від 12.03.2019 о 20:20, про те що на ст. НД-Вузол в парку «Л» знаходиться підозріла машина біля залізничної колії, та повідомлення № 129 від 12.03.2019 від старшого стрілка ВОХРСК-1 ОСОБА_37 про те що ним було зроблено попереджувальний постріл вгору з табельної вогнепальної зброї «Форт-12» № НОМЕР_11 калібру 9 мм з метою зупинки транспортного засобу марки форд «транзіт» д.н. НОМЕР_12 з метою особистої безпеки. Ніхто з учасників події не постраждав. Відомості про розгляд повідомлень маються на аркуші 96. Також предметом огляду є книга в жорсткому перепльоті темно-синього кольору на титульній стороні якої мається наклейка білого кольору, яка містить назву книгу - «Журнал реєстрації вихідних документів та документів, створюваних установою». При відкриті ведення записів в Журналі встановлено, що заповнений до 226 арк., на обороті аркушу 66 мається інформацію про реєстрацію матеріалів ЖЄО 127, 128, 129 від 12.03.2019. Відомості про розгляд повідомлення маються на арк. 67 (т. 4 а.п.130-143);
- протоколом огляду предметів від 01.08.2019 з фототаблицею до нього, складеного слідчою Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_47 в присутності ОСОБА_22 та ОСОБА_18 , яким встановлено, що предметом огляду є матеріали перевірки під № 185, 130, 117, складені старшим оперуповноваженим СКП ВП на станції № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном полії ОСОБА_48 за результатами повідомлень ЖЄО № 127, № 128, №129, а саме за фактом звернення особи, щодо подій які мали місце у парку «Л» на станції Нижньодніпровськ Вузол від 12.03.2019 (т. 5 а.п.6-57);
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 14.03.2019, дозвіл на проведення яких надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 27.02.2019 (т. 6 а.п. 222-225), під чпс проведення якої встановлено факт зустрічі та розмови між ОСОБА_9 (М) та співробітником поліції ОСОБА_7 13.03.2019 про попередню домовленість надання останньому неправомірної винагороди. У ході проведення слідчої дії 13.03.2019 було зафіксовано зазначену розмову між ОСОБА_9 (М) та ОСОБА_7 (М1), а саме під час якої останні зазначили:
М. - (переб.). Там стройматериалы и все. Мы нормальнеє люди.
М1 - Вот это слова теперь правильные.
М. - Мы нормальные люди, мы все нормально (не дог.). Я понимаю, ... Но коль уже начал ся….
М1 - Я понял. На что вы рассчитываете(?)…
М. - Юр(?), я (1 сл.) вот так, как я думаю, а те (не дог.). Я не то, что я хочу поплакаться. Оно выеденного яйца этого не стоит, но давай (не дог.). Ну, чтоб всем бело хорошо. Чтоб (1-2 сл.) не было (1 сл.).
М1 - Я ж пришел тет-а-тет и просто спрашиваю по-человечески, на что человек рассчитывает?
М1 - Они сами сейчас (не дог.). Вот они после обеда до сих пор бегают тут, до сих пор мы их собираем, ездим, ищем, пишемся. Они говорят: «Да, действительно, можно было б и не стрелять(?)». Но тут вопрос в другом. Их долбут: «Где ваше задержание?». То есть, у них инструкция намного короче, намного долбону...(не дог.). Залез на вагон - он имеет право уже стрелять.
М. - Ты говори, что к чему, а я (не дог.).
М1 - (переб.). На что Вы рассчитываете? Просто, чтоб мы понимали.
М. - Деньги есть.
М1 - Я ж (не дог.). То, что есть, то не касается. Просто сейчас на суд(?) надо...
М. - Сто. Сто - двести. Ну, у.е.
М1 - Та я понял.
М. - (1-2 сл.) сколько. Ну, понимаешь, чтобы не сильно много было. (1-2 сл.) не стоит (1-2 сл.)
Зміст розмови, зафіксований на магнітний носій інформації DVD-R №55/6077 від 25.02.2019 та відображений у стенограмі мовою оригіналу (російською) від 13.03.2019, яка додається до протоколу та (т. 2 а.п. 9-14, а.п.19).
- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 15.03.2019, дозвіл на проведення яких надано ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 27.02.2019 (т. 6 а.п. 222-225), яким встановлено, що 14 березня 2019 року о 09 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_9 прибув до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України до буд. № 2, розташованого по вулиці Феодосіївській у м. Дніпро, та надав для огляду грошові кошти, у сумі 1000 (тисяча) доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 10 купюр. Вище перелічені грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 10 купюр після огляду передані ОСОБА_9 для подальшого контролю за вчиненням злочину. У ході проведення слідчої дії 14.03.2019 було зафіксовано розмову між ОСОБА_9 (М) та ОСОБА_7 (М1) під час якої відбулася передача неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США. Зміст розмови, зафіксований на магнітний носій інформації DVD-R №55/6077 від 25.02.2019 та відображений у стенограмі мовою оригіналу (російською) від 14.03.2019, яка додається до протоколу та (т. 2 а.п. 14-18, а.п.19).
- відеозаписом НС(Р)Д з оптичного диску DVD-R №55/6077 від 25.02.2019, на підставі якого встановлено, що 14 березня 2019 року ОСОБА_9 прибув до відділення поліції на станції № ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, біля входу на територію вказаного відділення поліції ОСОБА_9 вже чекав ОСОБА_7 . Підійшовши до ОСОБА_7 . ОСОБА_9 привітався та разом з ОСОБА_7 зайшли на територію ВП та направились до головного входу у приміщення відділення поліції №2. Надалі ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 , увійшли до приміщення ВП та прослідували до службового кабінету №12, яким користується ОСОБА_7 . Увійшовши до службового кабінету №12, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , проводили бесіду на різні теми не пов`язані з обставинами які мали місце 12 березня 2019 року. ОСОБА_7 запросив ОСОБА_9 підійти до столу який знаходиться в кабінеті для складання відповідних документів необхідних для повернення вилученого 12 березня 2019 року у ОСОБА_9 майна, а саме: автомобіля марки «Форд Транзит» державні номерні знаки НОМЕР_1 , та бензопили. Після, ОСОБА_9 пише власноручно розписку про те що отримав автомобіль та бензопилу. Після ОСОБА_9 розписки ОСОБА_7 здійснює телефонний дзвінок з мобільного телефону, одягаючи в цей час верхній одяг та направляється в бік виходу з кабінету №12. В цей же час ОСОБА_7 розмовляючи по мобільному телефону підійшов до шухляди яка знаходилась у службовому кабінеті №12, ВП в той час правою рукою тримає мобільний телефон та розмовляє по ньому, та пальцем лівої руки вказує ОСОБА_9 на шухляду. ОСОБА_9 підійшовши до шухляди дістав грошові кошти, які потім як видно з відеозапису знаходяться у шухляді. ОСОБА_7 в цей час вже стояв біля виходу із службового кабінету №12, де чекав на ОСОБА_9 . ОСОБА_7 в цей час запитує у ОСОБА_9 , «Все», на що ОСОБА_9 відповідає, що «Так», після чого ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 рухаються в бік виходу з кабінету №12 та виходять з нього, а потім з приміщення ВП. Рухаються до вилученого автомобіля марки «Форд Транзит» , який знаходився на території відділення поліції №2;
- висновком експерта під № 3/2.3/292 від 06.05.2019, за результатами проведення судової технічної експертизи документів, яким встановлено, що десять банкнот номіналом по 100 доларів США з серійними номерами: 1) KL78447601А; 2) KB67656665J; 3) KB75143642G; 4) KC45496141A; 5)HF37176769F; 6)KD32055319A; 7)KB03883390F; 8) KK62712112C; 9) KF38344942C; 10) KG 24647563B, відповідають за способам друку та спеціальними елементами захисту грошовим знакам аналогічного номіналу та зразка, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника Федеральної Резервної Системи США Національного банку України аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу ( т. 2 а.п. 224-227);
- висновком експерта від 26.07.2019 під № 75 за результатами проведення судової експертизи відео -, звукозапису, на підставі якого встановлено, що ОСОБА_7 брав участь у розмовах зафіксованих: відеофонограмі файлу «2019.03.14.mp§»; фонограмі файлу «2019.03.13_12-27. wav», на диску для лазерних систем зчитування «VIDEX Excellent DVD-R» з рукописними записами на неробочій поверхні «розсекречено акт №55/3-3880дск від 21.05.19 р. (підпис) /нетаємно таємно (перекреслено) №55/6077 25.02.2019 / ГВБКОЗ УСБУ у Д/о (підпис)» (т.3 а.п.104-109);
- висновком про результати службового розслідування за інформацією про надзвичайну про надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції № 2 Дніпропетровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_7 , затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_49 від 06.04.2019, згідно з яким встановлено що інформацію про надзвичайну подію за участю оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції № 2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_7 пропонується вважати такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження. За порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно - етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, застосувати до оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції № 2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_7 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Про що в подальшому було винесено Наказ від 06.04.2019 під № 1291, складений начальником ГУНП в Дніпропетровській області генералом поліції третього рангу ОСОБА_49 , про накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого СКП відділення поліції на станції № 2 Дніпровського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_7 (т. 3 а.п. 13-28, а.п.29-31);
- речовими доказами - грошовими коштами у сумі 1000 доларів США номіналом по 100 доларів США з наступними серіями та номерами купюр 1) KL78447601А; 2) KB67656665J; 3)KB75143642G; 4)KC45496141A; 5)HF37176769F; 6)KD32055319A; 7)KB03883390F; 8) KK62712112C; 9)KF38344942C; 10)KG 24647563B.
Надаючи оцінку цим доказам у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а тому не вбачає підстав визнати судовий розгляд неповним, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що відділенням поліції на станції №2 Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події за № 127 від 12 березня 2019 року було зареєстровано відомості за фактом спилу ОСОБА_9 дерев на ділянці місцевості перегону Нижньодніпровськ-Вузол 196 км, при цьому вилучено належний йому транспортному засобі марки «Ford Transit» та доставлено його на зберігання відділу поліції.
Водночас, беззаперечно доведено й те, що ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_9 у разі надання неправомірної вигоди - 1000 доларів США здійснити вплив на прийняття ОСОБА_10 рішення про відсутність ознак кримінального правопорушення в діях останнього, не спрямування зазначених матеріалів до територіального органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР та повернення ОСОБА_9 транспортного засобу.
При цьому, знайшов підтвердження й факт отримання такої неправомірної вигоди ОСОБА_7 .
Що стосується доводів захисту про наявність провокації з боку працівників правоохоронних органів, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
В постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року (справа № 646/6873/15-к) суд зазначив, що наявність рішення прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину підлягає обов`язковій перевірці, як і аналіз підстав, відображених в ньому, які зумовили його прийняття, оскільки це дійсно має суттєве значення для визнання або невизнання, згідно зі статтею 94 КПК України, належними, допустимими, достовірними доказів, якими у вироку обґрунтована доведеність вчинення засудженим інкримінованих злочинів.
Водночас, в постанові від 06 березня 2018 року (справа № 727/6661/15-к), суд зауважив, що відповідно до вимог ЄСПЛ для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів існує ряд критеріїв. Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність істотних змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним критерієм - наявність у суду можливостей перевірити відомості про передбачувані провокації під час судового засідання.
Тобто будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчиненого злочину, повинна бути такою, яку можна перевірити, а державне обвинувачення повинно мати можливість продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні є достатні підстави для проведення оперативного заходу.
Отже, з огляду на висновки Верховного суду та практику ЄСПЛ, при вирішенні питання наявності провокації слід з`ясувати: чи надавалась допомога особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби правоохоронні органи або особи, що діють за їх дорученням, цьому не сприяли; чи спонукали дії агентів, що працюють під прикриттям, вчинити злочин, і ніщо не передбачало, що злочин був би скоєний без цього втручання; чи було задокументовано контроль за вчиненням злочину.
Вирішуючи питання обґрунтованості висновків суду про відсутність провокації з боку працівників правоохоронних органів, колегія суддів виходить з того, що саме ОСОБА_7 ініціював зустріч з ОСОБА_9 після складання відносно нього матеріалів за фактом спилу дерев, зателефонувавши останньому, що підтверджується даними про зняття інформації з каналів зв`язку, та саме він запропонував вирішити питання щодо не притягнення останнього до кримінальної відповідальності, шляхом надання неправомірної вигоди, хоча повноважень на прийняття такого рішення не мав.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність у ОСОБА_7 відповідних повноважень та його активні дії при цьому (прибуття на місце події, вилучення транспортного засобу, виклик ОСОБА_9 до відділу поліції, пропозиція надати неправомірну вигоду та подальше повернення йому майна) підтверджують конкретні кроки на вчинення діяння, за яке він у подальшому переслідується.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку працівниками правоохоронних органів не створювались штучні умови отримання неправомірної вигоди, без реалізації яких злочин не було б скоєно, а тому дії останніх містять ознаки опосередкованого контролю за скоєнням злочину та не є провокаційними.
З огляду на поведінку самого ОСОБА_7 , який лише скористався подіями 12 березня 2019 року, вважати дії ОСОБА_9 такими, що спонукали ОСОБА_7 до отримання неправомірної вигоди, колегія суддів не може. При цьому судом враховується й той факт, що з досліджених доказів не спостерігається наявність наполегливої ініціативи з боку ОСОБА_9 в наданні неправомірної вигоди за будь-яких умов. Враховується, що самі обставини передачі неправомірної вигоди ОСОБА_7 , а саме затримання автомобіля ОСОБА_9 , виникли 12 березня 2019 року, тобто безпосередньо напередодні самої передачі 14 березня 2019 року. Від затримання та вилучення автомобіля до передачі неправомірної вигоди вони зустрічались всього один раз 13 березня 2019 року та під час цієї зустрічі відповідно до протоколу НСРД, де зафіксовано їх розмову, ОСОБА_7 своїми словами явно схвалює дії ОСОБА_9 з передачі йому неправомірної вигоди. Тобто дії ОСОБА_7 , як до передачі такої вигоди, так і після неї, не свідчили про його небажання її отримати. Навпаки, після її отримання і повернення автомоблія ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_9 , що по провадженню закрили питання і він може в подальшому до нього звертатись, що також зафіксовано в протоколі НСРД від 14 березня 2019 року (а.п.17, т.6).
Доводи захисту про те, що суд не проаналізував телефонні з`єднання ОСОБА_9 та ОСОБА_17 , які спілкувались напередодні звернення ОСОБА_9 із заявою про вчинення злочину, а також безпосередньо в день затримання його автомобіля, суд не приймає до уваги, оскільки останні у своїх показаннях суду засвідчили про добровільність звернення ОСОБА_9 з такою заявою до правоохоронних органів, вказали, що він подавав заяви про вчинення й інших злочинів, тиску щодо написання цієї заяви на нього не було, лише згодом він самостійно за власним рішенням подав таку заяву. При цьому, дані про створення ОСОБА_9 правоохоронними органами штучних умов для написання заяви відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відсутні. Отже дійти переконливого висновку про те, що їх спілкування було пов`язано саме з діяльністю працівників ВП № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області неможливо.
Суд зауважує, що метою звернення як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_19 (кримінальні провадження об`єднано) до правовоохоронних органів було запобігання незаконній діяльності працівників ВП № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та події 12 березня 2019 року лише ці обставини підтвердили.
Що стосується контролю за вчиненням злочину, на незаконність якого вказує сторона захисту, то жодних підстав вважати обґрунтованими такі доводи колегією суддів не встановлено.
З матеріалів провадження вбачається, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР за № 0000005 від 09 січня 2019 року № 0000051 від 21 лютого 2019 року стали заяви ОСОБА_19 та ОСОБА_9 відповідно, в яких зазначено про систематичне отримання працівниками ВП № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_25 , ОСОБА_43 та ОСОБА_23 неправомірної вигоди. Зазначені провадження постановою прокурора від 22 лютого 2019 року об`єднані в одне кримінальне провадження № 0000005 та в подальшому отримано дозвіл на проведення НСРД, в тому числі й щодо ОСОБА_7 .
Таким чином, на момент написання заяви ОСОБА_9 , вже мали місце обставини, які у ній були зазначені та органом досудового розслідування проводилась їх перевірка.
З урахуванням наведеного, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що рішення про контроль за вчиненням злочину було прийнято, а дозвіл на проведення НСРД отримано незаконно поза межами обставин та подій затримання ОСОБА_9 за фактом спилу дерев.
При цьому, виниклі 12 березня 2019 року обставини лише підтвердили факт протиправної дільності працівників ВП № 2 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та окремо самі по собі не створювали умови для його завершення, а лише підтвердили заяву та пояснення ОСОБА_9 про намір отримання від нього неправомірної вигоди під час заготівлі ним дров, шляхом створення штучних умов притягнення його до відповідальності.
Таким чином, іншого способу фіксування злочину, окрім як проведення контролю за діяльністю посадових осіб до моменту, коли вимоги останніх про надання неправомірної вигоди будуть реальними, фактично не було.
Твердження захисту про те, що до подій 12 березня 2019 року ОСОБА_7 не був знайомий з ОСОБА_9 не дають підстав вважати розпочате досудове розслідування безпідставним.
Що стосується доводів захисту про те, що ОСОБА_7 не спілкувався з ОСОБА_9 з приводу матеріалів ЖЄО № 127,128,129, складеними за обставинами, які мали місце 12 березня 2019року, то вони також свого підтвердження не знайшли, оскільки спростовуються протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 14 березня 2019 року, яким зафіксовано розмову між ОСОБА_9 (М) та ОСОБА_7 (М1), саме з цього питання.
Щодо тверджень захисту про відсутність у протоколі НСРД посилань на марку та назву пристрою, на якому здійснено негласні заходи, його технічні можливості, ідентифікаційні ознаки, то судом першої інстанції об`єктивно встановлено, що відомості про спеціальні технічні засоби, призначені для негласного отримання інформації, та методи проведення НС(Р)Д, є державною таємницею та не підлягають розголошенню (ч. 1 ст. 246 КПК України, пункти 4.5.1, 4.5.6 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом голови Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року № 440).
Доводи захисту про відсутність повноважень на проведення НСРД у оперативних працівників ГВ БКОЗ у Дніпропетровській області ОСОБА_50 , СБУ ОСОБА_15 та інших, суд також вважає безпідставними, оскільки останні спростовуються постановою прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину від 26 лютого 2019 року (а.п. 37-42, т.6), зокрема дорученням (а.п. 43-44, т. 6), відповідно до яких контроль за проведенням та проведення НСРД доручено ГВ БКОЗ УСБУ у Дніпропетровській області та співробітникам Дніпропетровського управління ДВБ НП України.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у законності проведеного контролю за вчиненням злочину та інших НСРД, а тому доводи апелянтів в цій частині розцінює критично.

Що стосується самого факту отримання неправомірної вигоди ОСОБА_7 , то і він є беззаперечно доведеним.
В апеляційній скарзі сторона захисту вказує на те, що грошові кошти обвинувачений не отримував, вони в нього не вилучались та вказує на ймовірне залишення їх у ангарі саме працівниками правоохоронних органів.
Між тим, як вбачається з відеозапису з камери, яка була надана свідкові ОСОБА_9 , останній знаходячись в приміщенні кабінету, підійшовши до відкритої шухляди, на яку вказував ОСОБА_7 , дістав з кишені грошові кошти у сумі 1000 доларів США, які у нього впали на підлогу та об 11 год. 31 хв. 04 сек. зібрав з підлоги грошові кошти та поклав у шухляду, на яку вказував ОСОБА_7 .
Як встановлено з протоколу за результатами проведення НСРД від 15 березня 2019 року та відеозапису до нього, ОСОБА_7 об 11 год. 31 хв. 04 сек., коли ОСОБА_9 зібрав з підлоги грошові кошти, почав рух в бік виходу зі службового кабінету, а об 11 год. 31 хв. 09 сек., коли ОСОБА_9 поклав грошові кошти у шухляду, на яку вказував ОСОБА_7 , останній знаходився біля відчинених дверей вказаного кабінету, в коридорі, де стояв та розмовляв по телефону і в цей час чекав на ОСОБА_9 .
Отже, як вбачається з протоколу за результатами проведення НСРД та відеозапису до нього , обвинувачений ОСОБА_7 не міг не бачити, що ОСОБА_9 покладено до шухляди грошові кошти, оскільки останній дійсно розмовляв по телефону та був повернутий до дверей, однак на момент того, як ОСОБА_9 поклав гроші до шухляди та розвернувся до ОСОБА_7 , той повернувся до останнього обличчям (11 год. 31 хв. 11 сек.).
Що стосується обставини відсутності грошових коштів у зазначеному кабінеті та їх виявлення у ангарі, то свідок ОСОБА_17 , яким здійснювався огляд камер відеоспостереження зауважив, що після того як ОСОБА_7 зробив телефонний дзвінок, ОСОБА_18 забіг до кабінету ОСОБА_7 , потім швидко вийшов з кабінету з пакетом та пішов на вулицю, а на момент того, як співробітники ДВБ та ДБР зайшли на територію відділення поліції для проведення обшуку, ОСОБА_18 знаходився на вулиці, ближче до вікна, де було знайдено ключ від ангару.
Таким чином, під час судового розгляду повністю знайшов підтвердження факт отримання ОСОБА_7 неправомірної вигоди, який він намагався приховати через залучення іншої особи ОСОБА_18 , попередньо про це домовившись з останнім.
При цьому, обставина переміщення коштів до ангару ОСОБА_18 також жодних сумнівів не викликає, оскільки до кабінету ОСОБА_7 заходив лише ОСОБА_18 та ключі він нього були виявлені саме поруч з останнім, тоді як свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_40 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та ОСОБА_42 засвідчили, що на час проведення обшуку ангар було зачинено, що виключає можливість переміщення коштів будь-ким іншим.
При цьому, на переконання колегії суддів, судом обґрунтовано не враховано показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_25 щодо перебування осіб протягом двох годин до проведення обшуку в ангарі без понятих та відеофіксації, оскільки такі показання не знайшли свого підтвердження, оскільки суперечать показанням свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та ОСОБА_12 .
Ті обставини, що ангар перебуває на балансі іншого підприємства, жодним чином на висновки суду також не впливають, оскільки судом доведено факт його використання працівниками відділення поліції.
Не заслуговують на увагу й доводи апелянтів про порушення порядку проведення обшуку, в ході якого було виявлено грошові кошти.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що слідча дія проведена з дотриманням вимог ст. 234 КПК України, уповноваженими особами та без таких порушень, які б свідчили про його незаконність.
Суд звертає увагу, що час затримання ОСОБА_7 , хоча і підтверджується фактично об 11годині 44 хвилини, коли було розпочато сам обшук (час 11 год 30 хвилин 14 березня 2019 року зазначено в протоколі затримання самим обвинуваченим) та суперечить часу, зазначеному в протоколі затримання 04 година 36 хвилин 15березня 2019 року, проте на результати обшуку не впливає. Сам обшук проведено слідчим ТУ ДБР, розташованому у м.Полтаві ОСОБА_51 , який залучений до слідчої групи відповідно до постанови від 27 лютого 2019 року (а.п.37-38, т.1), а зазначення в протоколі інших осіб, в тому числі тих, що проводили оперативних супровід слідчої дії не суперечить процесуальному законодавству та підтверджується повноваженнями, наданими в дорученні від 12 березня 2019 року (а.п. 49-50, т.1, постановою а.п. 37-42 т.6).
При цьому, відсутність письмового доручення за наявності постанови про доручення групі слідчих здійснювати досудове розслідування та оперативним працівникам здійснювати оперативний супровід слідчих дій з огляду на положення ст. 110 КПК України вважатись порушенням не може.
Не протирічить положенням ч.3 ст. 208 КПК України й проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 , що здійснено за участю його захисника ОСОБА_44 , під час якого у нього було вилучено мобільний телефон (а.п.54, т.1).
Доводи захисту про те, що запис обшуку не був безперервним також не заслуговують на увагу, оскільки це зумовлено значною кількістю приміщень, обшук яких здійснювався, та його тривалістю в цілому.
Не знайшли свого підтвердження також доводи щодо порушення права на захист під час проведення обшуку, оскільки протокол обшуку підписаний захисником обвинуваченого ОСОБА_44 , який був його учасником та ним разом з обвинуваченим ОСОБА_7 подано зауваження на протокол обшуку (т.1, а.п.61-64, 68).
В протоколі зазначено про упакування всіх вилучених під час обшуку речей та документів. (а.п.60 т.1)
Що стосується недопустимості протоколу огляду грошових коштів, які в подальшому були передані ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди, то і ці обставини свого підтвердження під час апеляційного розгляду також не знайшли.
В апеляційній скарзі сторона захисту ставить під сумнів повноваження ОСОБА_11 на проведення огляду грошових коштів у зв`язку з відсутністю письмового доручення на здійснення досудового розслідування, проте як зазначено вище такі повноваження на реалізацію постанови про проведення контролю за вчиненням злочину визначені самою постановою прокурора від 26 лютого 2019 року (а.п.37-42, т.6).
Щодо доводів захисту про те, що за інформацією про телефонні з`єднання ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 останні не перебували за місцем складання протоколу, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються поясненнями самих учасників слідчої дії, які підтвердили в судовому засіданні кожний окремо її проведення, та свою участь в її проведенні. Можлива реєстрація певного мобільного телефону не за місцем та часом, зазначеним в протоколі не спростовує проведення даної слідчої дії.
Отже, наведені обставини у сукупності спростовують доводи захисту про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та недопустимість здобутих у кримінальному провадженні доказів.
Що стосується доводів захисту про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом, то вони також свого підтвердження не знайшли.
В апеляційній скарзі захист ставить питання про порушення судом таємниці нарадчої кімнати, про що свідчать судові рішення від 28 квітня 2021 року, опубліковані в реєстрі судових рішень.
Між тим, згідно з відомостями, що містяться у матеріалах провадження ( а.п. 158, т. 10), фіксація судових засідань від 28 жовтня 2021 року, за наслідками яких було ухвалено рішення, де був би зафіксований час розгляду інших проваджень до виходу суду з нарадчої кімнати, не здійснювалась.
За цих обставин, враховуючи те, що вирок було оголошено о 17.23 годині та після цього суддя не була позбавлена можливості розглянути інші справи, рішення щодо яких направлені цього дня до реєстру судових рішень, стверджувати, що було порушено таємницю нарадчої кімнати неможливо.
Щодо тверджень захисту про відсутність у матеріалах провадження протоколів судових засідань від 26 вересня 2019 року, 09 жовтня 2019 року, 30 жовтня 2020 року та 18 лютого 2021 року, то і вони не заслуговують на увагу.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що слухання кримінального провадження у зазначені дати не здійснювалось та відкладалось на інші дати.
При цьому, наявність у справі розписок щодо повідомлення учасників провадження про дату відкладення судового розгляду лише свідчить про дотримання вимог ч. 1 ст. 135 КПК України.
До того ж, захист хоча і вказує на порушення вимог ст. 230 КПК України, проте не посилається на те, відсутність фіксації яких саме процесуальних дій, здійснених у цих засіданнях, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Не є обґрунтованими й доводи захисту про закінчення строку досудового розслідування до направлення кримінального провадження до суду та наявність підстав для закриття провадження з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Так, у відповідності з вимогами ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
З матеріалів провадження вбачається, що строк досудового розслідування кримінального провадження востаннє було продовжено до 14 вересня 2019 року (а.п. 93-94, т.9).
10 вересня 2019 року ОСОБА_7 та його захисника було повідомлено про початок ознайомлення з матеріалами досудового розслідування (а.п. 141, т. 9), яке тривало до 18 вересня 2019 року (а.п. 197, т. 9).
Таким чином, з урахуванням строку ознайомлення з матеріалами провадження, строк досудового розслідування мав закінчитись 23 вересня 2019 року.
За таких обставин, з огляду на те, що обвинувальний акт, затверджений прокурором 18 вересня 2019 року, надійшов до суду 23 вересня 2019 року, вважати порушеними строки досудового розслідування у суду відсутні.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28 вересня 2021 року (справа №758/12538/20), який зауважив, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.
Схожу правову позицію про зазначений відлік строків досудового розслідування висловлено й у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 колегії суддів (справа №711/3111/19).
Отже, враховуючи те, що 10 вересня 2019 року обвинувачений та захисник отримали особисто під підпис повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, перебіг строку ознайомлення з матеріалами провадження починався саме з цього часу, а тому, відповідно, обвинувальний акт надійшов до суду в межах строку досудового розслідування, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянтів.
Щодо доводів захисту про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого за відсутності його повноважень, як посадової особи, на прийняття рішень, то і вони є безпідставними.
Згідно з правовими висновками Об`єднаної Палати Верховний Суд, викладеними у постанові від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к), суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, є будь-яка фізична осудна особа, що досягла віку кримінальної відповідальності на момент його вчинення, яка, за усвідомленням того, хто пропонує, обіцяє або надає неправомірну вигоду, здатна здійснити реальний вплив на особу, уповноважену на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування.
Отже, джерелом протиправного впливу, що визначений ч. 2 ст. 369-2 КК, є особа, яка приймає пропозицію, обіцянку або одержує неправомірну вигоду для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропонує чи обіцяє (погоджується) здійснити вплив за надання такої вигоди.
Оскільки диспозиція ч. 2 ст. 369-2 КК України текстуально не конкретизує характеру впливу на особу, уповноважену на виконання функцій держави, поняттям впливу охоплюється, в тому числі використання дружніх, родинних, особистих стосунків з особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тощо. У контексті визначення ознак, передбаченого цією нормою складу злочину, зміст поняття «вплив» законодавець жодним чином не обмежує лише «впливом з використанням влади або службового становища», який є лише одним із способів вчинення цього злочину.
Такий вплив полягає в тому, що службова особа завдяки своєму становищу вживає заходів до вчинення дій іншими особами (непідпорядкованими їй і які не перебувають від неї в службовій залежності), де використовує службовий авторитет, свої зв`язки зі службовими особами, інші можливості, обумовлені займаною посадою або обіцяє здійснити такий вплив.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_7 пропонував здійснити такий вплив за надання вигоди та одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення про невнесення до ЄРДР відомостей за фактом спилу ОСОБА_9 дерев.
При цьому, ті обставини, що ОСОБА_10 не була в підпорядкуванні ОСОБА_7 та займала посаду вищу за посаду обвинуваченого жодним чином на правильність кваліфікації не впливає.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав вважати доводи захисту обґрунтованими, оскільки жоден з них не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
За результатами апеляційного перегляду вироку щодо ОСОБА_7 апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції з належним дотриманням вимог ст. ст. 22, 94, 370 КПК України забезпечив повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження. Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження не допущено таких порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2021 рокущодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4