Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/4599/22
У Х В А Л А
про відмову в умовно-достроковому звільненні

12 липня 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції із державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)»:

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

в обґрунтування клопотання, засуджений ОСОБА_5 зазначав, що за час відбування покарання в виправній колонії № 82 був офіційно працевлаштований, мав три подяки, просив врахувати обставини, які виникли у зв`язку із війною, його сімейний стан та необхідність захищати сім`ю.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки той має непогашені стягнення, за час перебування у державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» не працював.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у клопотанні засудженого ОСОБА_5 , оскільки той поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Із наданих доказів, судом установлено таке.

Відповідно до вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2019 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та із застосуванням ст. 71 КК України, йому призначено покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили та фактичного затримання ОСОБА_5 .

Згідно із витягом із протоколу № 29 від 29 червня 2021 року, комісія державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», відмовила в умовно-достроковому звільненні від покарання, у зв`язку із тим, що він має не зняті та не погашені стягнення.

Відповідно до характеристики, виданої державною установою «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», засуджений ОСОБА_5 , до прибуття в установу, за попереднім місцем ув`язнення, характеризувався посередньо, після негативно, на виробництві установи не працевлаштований, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної, так і негативної спрямованості, намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом, намагається виконувати роботи із самообслуговування, однак достатніх навичок для виконання не має, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі під контролем адміністрації, до майна установи та предметів, якими користується намагається ставитися дбайливо, намагається виконувати передбачені вимоги персоналу установи, не бере участі у роботі самодіяльних організацій, участь у програмах виховного впливу на засуджених не бере, не підтримує зв`язки із рідними, на профілактичному обліку не перебуває.

Згідно із довідкою стягнень та заохочень ОСОБА_5 , він має два стягнення за порушення локалізації, вилучення мобільного телефону, а також має три заохочення, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно із ч. 1-3 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі виконання покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зважаючи дані про особу засудженого ОСОБА_5 , його характеристику, за увесь час відбування покарання, відсутність у нього працевлаштування, суд вважає, що він не довів своєю поведінкою і ставленням до праці, що він зазнав позитивних змін в його особистості, які створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, а отже, і виправлення.

За таких обставин, його клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2019 року, - залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений 15 липня 2022 року о 8:10 годин.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1