ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1339/22 Справа № 175/2228/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Михайлівка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянину України, маючому повну середню освіту, не працюючому, не депутату, не інваліду, не одруженому, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.121 КК України.
Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15 жовтня 2022 року включно.
Приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки вважав, що є доведеними ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що негативно вплине на хід досудового розслідування; може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначеним ризикам, з особистою порукою до суду ніхто не звертався.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту.
На думку адвоката, слідчий суддя застосував занадто суворий запобіжний захід. Вважає, що слідчим суддею в повній мірі не враховано, що ОСОБА_7 є не судимою особою, має постійне місце проживання. Він сам викликав поліцію, коли дізнався про смерть матері, що свідчить про відсутність його наміру переховуватись від слідства і суду.
Вважає, що слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідка, потерпілого, експерта, а також вчинити інше правопорушення, але доказів такої поведінки підозрюваного не наведено.

Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді підозрюваний ОСОБА_7 та його адвокат ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити ухвалу суду скасувати, та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали за скаргою, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що під час судового розгляду слідчий суддя у повному обсязі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час апеляційного провадження встановлено, що твердження прокурора та висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а встановлені слідчим суддею ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, слідчого судді та/або суду, здійснювати незаконний вплив на свідка та потерпілого чи вчинити інше кримінальне правопорушення об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за який законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому усвідомлюючи можливе покарання за інкримінований йому злочин підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

При цьому, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Відтак, колегія суддів зазначає, що вказаний ризик наразі є актуальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 має об`єктивну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.

Під час перевірки доводів апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, оскільки в ухвалі слідчий суддя належним чином врахував, окрім зазначеного вище, відомості про особу підозрюваного, який не перебуває в офіційному шлюбі, не працевлаштований, на утримання неповнолітніх дітей не має, за станом здоров`я може утримуватись в умовах попереднього ув`язнення, що у своїй сукупності вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, тобто таких факторів, які б об`єктивно могли запобігти встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які приймаються з метою досягнення дієвості цього провадження, на даній стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування є необхідним та доцільним.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
Застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України.
Прийняте рішення є обґрунтованим, вмотивованим та законним, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , які діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4