Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/1803/22
Провадження № 1-кс/553/794/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

05 серпня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

Згідно з ЗУ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.

ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2022 № 7389, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на 90 діб.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

На розгляд Ленінського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Необхідність застосовування до підозрюваного запобіжного заходу вмотивована слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Виходячи із змісту внесеного клопотання, в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000540 від 18.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 15.06.2022 приблизно о 15 год. 00 хв. під час воєнного стану, знаходячись за адресою м.Харків, вул.Батайська, 9, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну ОСОБА_7 пральну машинку ТМ «Whirpool», після чого з місця вчинення злочину зник та звернув викрадене на власну користь.

В подальшу того ж дня, близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 повернувся на місце вчинення кримінального правопорушення, і продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, довів злочин до кінця, таємно викравши електричну духову піч ТМ «Gorenje», після чого злочину з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши його на власну користь.

Зазначеним діям підозрюваного надано правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наполягав на застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності, звільнений від відбування покарання з випробуванням, не має міцних соціальних зав`язків та законного джерела доходу, тому може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий внесене клопотання підтримав.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що протягом останніх дев`яти років постійно проживає у м.Харкові разом із матір`ю та сестрою, офіційно не працевлаштований, займається підробітками, раніше засуджувався за вчинення крадіжки, від слідства не переховувався та прохав застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених слідчому судді матеріалів, в провадженні відділу поліції №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за №0000540 від 18.06.2022 щодо таємного викрадення майна ОСОБА_8 .

В межах зазначеного кримінального провадження 03.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В порядку ст.208 КПК України підозрюваний не затримувався.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному 03.08.2022 об 11 год. 20 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, відомості, відображені в протоколах допиту потерпілої, свідків, протоколах огляду місця події та пред`явлення особи для впізнання, висновками судово-товарознавчих експертиз тощо.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно наголошує, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином.
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновку, що наведенні вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність трьох ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, можливість незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема потерпілого, свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана слідчим та прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує також вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості застосування до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
В ході розгляду клопотання слідчий пояснив, що випадків неналежної процесуальної поведінки підозрюваний не допускав, прибував за кожним викликом слідчого, не переховувався та сприяв розкриттю злочину.
За таких обставин, за відсутності переконливих доказів на підтвердження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, вказаний ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов. Також слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого здійснення незаконного впливу на потерпілу і свідків, об`єктивних свідчень чого надано не було.

В судовому засіданні прокурор та слідчий наполягали на тому, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти власності.

При цьому до клопотання взагалі не було приєднано жодних доказів притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності, кількості судимостей, відомостей про те, чи є вони погашеними чи ні.

Підозрюваний в ході розгляду справи пояснив, що має судимість за вчинення крадіжки.

Таких чином, слідчий суддя вважає ймовірно можливим вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, з огляду на що є наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновків, що докази, надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно із ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, серед іншого, зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, враховуючи відсутність у підозрюваного негативних характеристик, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, та не надання стороною обвинувачення переконливих доказів, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який знайшов своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також відсутність інших ризиків, слідчий суддя доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом із тим, у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, як такий, що зможе дієво запобігти ризику, доведеному під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,181,194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування на два місяці, з покладенням наступних обов`язків: не залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що у відповідності до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 03.10.2022.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1