Справа № 344/9280/22
Провадження № 1-кп/344/1067/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився та зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , розлученого, має на утриманні неповнолітнього сина, з середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого

- 05.04.2019 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно та в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, в період дії на території України воєнного стану, який введений Указом Президента України Володимира Зеленського №64/20211 від 24.02.2022р «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_5 27.06.2022 року о 17 годині 30 хвилин, під час виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно викрав із приміщення вказаної квартири два водонагрівача марки «Ariston SG1 50 V» білого кольору, вартість одного становить 7505 гривень.

У подальшому, ОСОБА_5 викрадене майно здав у ПТ «ЄВ.Ро.Ломбард «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» ЛОМБАРДНЕ ВІДДІЛЕННЯ № 48 місті Івано-Франківськ, вулиця Тролейбусна, будинок № 4, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 15010 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового розгляду даного кримінального провадження без його участі, зазначивши, що обвинувачений відшкодував завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно за обставин зазначених в обвинувальному акті викрав у квартирі АДРЕСА_3 водонагрівачі марки «Ariston SG1 50 V» білого кольору. Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку),повторно та в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; з середньою освітою; має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше судимий, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, які відповідно до ч.1 ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставин які відповідно до ч.1 ст.67 КК України обтяжуть покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Також, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та низький рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського судуз прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили призначити обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді штрафу, також дані про особу винного, який є особою молодого віку та критично ставиться до вчиненого, має міцні соціальні зв`язки, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що вказані обставини, які пом`якшують покарання в своїй сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому суд виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.69 КК України слід призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч.4 ст.185 КК України, зокрема штраф і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 000 (сто п`ятдесят три тисячі) гривень.

Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

два водонагрівачі (постанова слідчого від 14.07.2022 року) - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6

цифровій носій-DVD-R з відеозаписом (постанова слідчого від 19.07.2022 року); фіскальні чеки №33967 та №33968 (постанова слідчого від 13.07.2022 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1