Справа № 522/9234/22
Провадження № 1-кп/522/2059/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Одеса кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000199 від 06.07.2022, по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
1. Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).
Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.
Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та обмеження їх суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.
У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.
Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.
Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24 серпня 1991 року схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.
Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.
В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між державами РФ та Україна із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.
24.02.2022 Російська Федерація вчинила відкритий воєнний напад на Україну.
В той же час, ОСОБА_3 , в період часу з 07.04.2022 по 22.05.2022 (точний час не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на публічне поширення закликів та висловлень щодо заперечення збройної агресії проти України та підтримки рішень та дій держави агресора, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення зазначених матеріалів тобто надання їм публічного характеру, використовуючи електронне обладнання мобільний телефон марки «Redmi 8», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 , зі встановленим програмним забезпеченням з розширенням, що надає змогу замінити ІР-адресу "VPN", підключеного до мережі Інтернет-провайдера і програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_6 » за веб адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив розповсюдження шляхом репосту вільно доступній необмеженому колу користувачів, створеної ним сторінки (аккаунту) публікацій, що є доступними для загального ознайомлення всіх користувачів зазначеної соціальної Інтернет-мережі, які відвідували його сторінку, а саме:
- 07.04.2022 ОСОБА_3 розмістив публікацію зі змістом «Спасибо Путину за возрождение России!, Россия только через много лет поймет от какой беды ее спас ОСОБА_7 . Поймет и ужаснется тому, что ей готовили либералы совместно со спецслужбами США… Господи, как же ему завидуют враги, боятся и ненавидят. Но, ОСОБА_7 это Лидер! И ОН НАШ! Спасибо Путину за возрождение России!», яка направлена на публічне заперечення збройної агресії проти України та підтримку рішень та дій держави агресора;
- 14.04.2022 ОСОБА_3 розмістив публікацію зі змістом «ВОЛГОГРАДСКАЯ МОЛОДЕЖЬ НА ГЛАВНОЙ ВЫСОТЕ РОССИИ ВЫСТУПИЛА С ПОДДЕРЖКОЙ НАШИХ ВОЕННЫХ НА УКРАИНЕ, МОЛОДЦЫ! ПОБОЛЬШЕ БЫ ТАКИХ АКЦИЙ! », яка направлена на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та підтримку рішень та дій держави агресора;
- 05.05.2022 ОСОБА_3 розмістив публікацію зі змістом «Боевик «Азова» из бункера плачется изданию Bild, что почти не осталось воды, уже некуда какать и писать, всем хочется медку и сахарку, но их вкус уже забыт. Все это безусловно вышибет слезу у западного обывателя, но я вам скажу, что скулящий нацист это прекрасно.», яка направлена на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та підтримку рішень та дій держави агресора;
- 22.05.2022 ОСОБА_3 розмістив публікацію зі змістом «РОССИЮ НЕ ОСТАНОВИТЬ БАНДЕРОВЩИНА БУДЕТ УНИЧТОЖЕНА!», яка направлена на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та підтримку рішень та дій держави агресора.
В розділі «Друзі» сторінки (аккаунту) « ОСОБА_6 » за веб адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 містить інформацію про наявність у вказаного користувача 68 друзів, 2413 фото, 35239 замітки. Водночас, на сторінці користувача під вказаними публікаціями, які він поширив період часу з 07.04.2022 по 22.05.2022 наявні відомості про багаторазові перегляди, коментарі тощо, що свідчить про ознайомлення із даними відомостями іншими особами.
У вищезазначених публікаціях, поширених ОСОБА_3 , міститься публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та підтримку рішень та дій держави агресора.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .
2. У судовому засіданні ОСОБА_3 після дослідження доказів визнав себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення вказаного у вироку, та підтвердив, що за вказаними обставинами він поширював публічні заклики в яких заперечував збройну агресію рф, усвідомив свою провину та у вчиненому розкаюється.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
3. Так, під час проведення обшуку 01.06.2022 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Redmi 8», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою з номером НОМЕР_3 . Вказані обставини, зафіксовані у протоколі слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 104-106, 223, 234, 235 КПК України.
4. Під час огляду інформації, яка міститься в інтернеті від 10.06.2022 у період часу з 10 год. 40 хв. до 12 год. 50 хв. в Інтернет-браузер «Google Chrome», було введено в адресний рядок такий текст ( ОСОБА_6 ) ID НОМЕР_4 . В процесі обробки та пошуку зазначеної Інтернет-сторінки у вікні браузеру « ОСОБА_9 » відобразилась електронна сторінка з посиланнями сервісу «Google», зокрема посилання на сайті «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після переходу було відображено сторінку облікового запису соціальної мережі «Одноклассники» у профілі ОСОБА_6 за веб адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній розповсюдив у публічно доступній вкладці позначивши, що йому подобаються такі публікації: «РОССИЮ НЕ ОСТАНОВИТЬ БАНДЕРОВЩИНА БУДЕТ УНИЧТОЖЕНА!»; «Боевик «Азова» из бункера плачется изданию Bild, что почти не осталось воды, уже некуда какать и писать, всем хочется медку и сахарку, но их вкус уже забыт. Все это безусловно вышибет слезу у западного обывателя, но я вам скажу, что скулящий нацист это прекрасно.»; «ВОЛГОГРАДСКАЯ МОЛОДЕЖЬ НА ГЛАВНОЙ ВЫСОТЕ РОССИИ ВЫСТУПИЛА С ПОДДЕРЖКОЙ НАШИХ ВОЕННЫХ НА УКРАИНЕ, МОЛОДЦЫ! ПОБОЛЬШЕ БЫ ТАКИХ АКЦИЙ! », «Спасибо Путину за возрождение России!, Россия только через много лет поймет от какой беды ее спас Путин. Поймет и ужаснется тому, что ей готовили либералы совместно со спецслужбами США… Господи, как же ему завидуют враги, боятся и ненавидят. Но, Путин это Лидер! И ОН НАШ! Спасибо Путину за возрождение России!». Вказані обставини, зафіксовані у протоколі слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_8 , вказаний протокол відповідає вимогам ст. ст. 104-106, 223, 234, 235 КПК України.
5. Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
6. У ст. ст. 87 -88 КПК України перелічені випадки визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого.
7. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, і потерпілий у тому числі має право надавати докази, які знаходяться у його розпорядженні, а також достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
8. Ці докази сторони обвинувачення в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та дають можливість суду дійти до висновку про те, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є доведеною у повному обсязі.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
9. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого
ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111-1 КК України, оскільки він вчинив: публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави агресора.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому.
10. Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує визнання провини.
11. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
12. Суд, при визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
13. Відповідно до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.
14. При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
15. Так, у Постанові від 22.03.2018 року по справі № 759/7784/15-к, Верховний суд зазначив, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
16. Судом встановлено, що ОСОБА_3 після часткового дослідження доказів у судовому засіданні свою провину визнав, за його твердженням у вчиненому розкаюється, однак судом не встановлено факту щирого каяття зі сторони обвинуваченого, так як жодних дій, які б свідчили про негативне ставлення до вчиненого, ОСОБА_3 не вчиняв, як і не виявляв осуду своїх злочинних дій. Керуючись своїми дискреційними повноваженнями судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок під час дії правового режиму воєнного стану, що свідчить про необхідність більш суворої оцінки дій обвинуваченого та їх правових наслідків. На обліках у психолога чи нарколога не перебуває. В той же час, суд враховує, що згідно із ст. 337 КПК України, він не має права виходити за межі обвинувачення, понад те, що встановлено прокурором, окрім випадку зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження. У даному провадженню такого випадку не встановлено. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов до висновку, що необхіднім і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого буде призначення єдиного передбаченого санкцією статті покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади у межах максимального розміру. Таким чином, саме призначення такого покарання в даному випадку відповідає правовим нормам, та буде забезпечувати однаковий (рівний) для будь-кого із громадян обов`язок понести відповідальність в межах санкції відповідної статті кримінального закону.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
17. Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
18. Не зважаючи на те, що мобільний телефон ОСОБА_3 був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за неможливе застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки кримінальне правопорушення винним у вчинення якого визнається ОСОБА_3 карається виключно позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Таким чином, вилучений мобільний телефон має бути повернений власнику, а застосований арешт підлягає скасуванню.
керуючись ст. ст. 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд -
у х в а л и в:
1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.
2. Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
3. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2022 на вилучене в ході обшуку майно - скасувати.
4. Речові докази - мобільний телефон марки «Redmi 8», IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , повернути обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю.
5. Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

7. Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.
8. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
9. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_10
03.10.2022