Справа № 946/4803/22
Провадження № 1-кс/946/1888/22
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2022 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності:
- 31.01.2008 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 1 рік;
- 24.09.2008 Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 3 роки;
- 19.09.2012 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком тривалістю 2 роки;
- 21.11.2013 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 19.09.2012 до відбування покарання призначено 3 роки6 місяців позбавлення волі; 26.06.2014 на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеса, на підставіст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2015, не відбутий строк покарання скорочено на 1/2 та встановлено строк покарання 1 рік 5 місяців 12 днів позбавлення волі, всього до відбування покарання призначено 2 роки 18 днів позбавлення волі.
- 19.04.2018 Приморським районним судом м. Одеса, за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волістроком на 4 роки;
- 31.03.2021 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 70 КК України, до 6 років позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України звільнений від відбування покарання 11.05.2021,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000175 від 12.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08.05.2022 близько18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті вулиць вул. Бадаєва кут вул. Українська в м. Ізмаїл Одеської області, де також знаходився раніше малознайомий йому ОСОБА_7 . Під час спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , побачив у останнього мобільний телефон торгової марки «Redmi 9А 2/32GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в корпусі синього кольору, яким вирішив надалі заволодіти шляхом обману.

Доводячи до логічного завершення свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи про те, що він не збирається повертати мобільний телефон ОСОБА_7 , звернувся з проханням до останнього надати йому для здійснення дзвінка його мобільний телефон.

У свою чергу ОСОБА_7 , знаючи ОСОБА_5 , добровільно передав останньому для здійснення дзвінків зазначений вище мобільний телефон.

ОСОБА_5 , отримавши мобільний телефон, шляхом обману, під приводом здійснення дзвінків, відійшов від ОСОБА_7 , скориставшись тим, що останній відволікся, не маючи наміру у майбутньому повертати телефон власнику, покинув місце вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, в наслідок чого незаконно заволодів мобільним телефоном торгової марки «Redmi 9А 2/32GB», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в корпусі синього кольору, яким надалі розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2133, 33 гривні.

Тим самим, встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

14 липня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

У зв`язку із наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначили, що на даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, просив нічний домашній арешт, щоб мати можливість працювати та забезпечувати себе, сплачувати орендну плату за помешкання, працює він по найму на будівництві та має інші підробітки. Проживає один.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання частково, просив застосувати нічний домашній арешт. Підозрюваний живе один і йому нікому буде допомагати. Вважає, що ризики не доведені. Від органів досудового розслідування він не переховувався. 08.05.2022 розпочато досудове розслідування та з того часу підозрюваний не вчиняв спроб вплинути на потерпілого та свідків чи переховуватися.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно задовольнити частково з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 12.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

14липня 2022 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду предмету та іншими доказами в їхній сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати свідку з цією ж метою; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на осіб, які визнані свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний є особою раніше судимою за вчинення умисних корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, та як наслідок відсутності постійного джерела доходу, відтак вищевикладене свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; особистість підозрюваного; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу; підозрюваний не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у обвинуваченого.

Проте, на думку слідчого судді, достатнім буде застосування домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, з 22:00 до 06:00 ранку наступної доби. При обранні підозрюваному саме нічного, а не цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що підозрюваний неофіційно працює на будівництві, проживає один, повинен забезпечувати себе та обрання цілодобового домашнього арешту заздалегідь поставить підозрюваного у ситуацію, коли він буде вимушений порушити умови цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення своєї життєдіяльності.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, з 22:00 до 06:00 ранку наступної доби, строком до 11 вересня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, з 22:00 до 06:00 ранку наступної доби;

- прибувати до місця здійснення кримінального провадження за першою вимогою слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження, якщо в цьому виникне необхідність, пов`язана із здійсненням кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 11 вересня 2022 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 19.07.2022р. о 16:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1