Єдиний унікальний № 946/6370/20
Провадження № 1-кп/946/4/22
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

01 червня 2022 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ізмаїл Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, такої, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2008 та 2019 р.н., працюючої за наймем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
інших учасників судового провадження немає, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який вказаний в обвинувальному акті як потерпілий.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.01 червня 2019 року біля 21:30 години водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Нахімова з боку вул. Толстого в напрямку вул. Весняної в м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл), та в порушення вимог підп. «б» п. 2.3., п.п. 12.4., 13.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), рухаючись з перевищенням швидкості руху в межах від 77,7 до 81,1 км/год, при наближенні до будинку АДРЕСА_2 внаслідок кримінально протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розрахувала на їх відвернення, не вжила заходів щодо зменшення швидкості руху і зупинки свого транспортного засобу та не вибрала безпечну дистанцію, в результаті чого на вказаній ділянці проїжджої частини дороги скоїла наїзд на велосипед «Салют» під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час рухався перед нею.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій велосипеда ОСОБА_6 отримав такі тілесні ушкодження: садна на обох кистях рук, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу та садна на стопах, які при звичайному перебігу мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; багатоуламковий перелом акроміального краю лівої ключиці, закритий перелом 9 11 ребер зліва, 10 11 ребер справа, які за критерієм тривалості розладу здоров`я (строк загоєння більше 21 днів) відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості; відкрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку з крововиливом під м`яку мозкову оболонку, крововиливом під тверду мозкову оболонку, переломами кісток склепіння черепу, садна в лівій скронево-тім`яній ділянці голови та синцем повік лівого ока, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Стаття (частина статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена
3.Кримінальний кодекс України
«Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження,
…
2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження,
караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченої, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. У ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, порушення правил безпеки дорожнього руху, які вона допустила, та наслідки, що настали внаслідок цього, у виді заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження. Так, обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що 01.06.2019 приблизно після 21:00 год. вона, керуючи автомобілем «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , і рухаючись по вул. Нахімова у м. Ізмаїл, їхала додому. Не доїжджаючи до перехрестя з вул. Весняної, вона пізно помітила велосипедиста, який перетинав проїжджу частину вул. Нахімова по смузі зустрічного руху, та, перевищуючи швидкість руху, здійснила з ним зіткнення. Вона не помітила велосипедиста вчасно, загальмувала, але було пізно. Дуже шкодує про вчинене, не може пояснити як вона могла допустити таке, можливо, вплинула вагітність, але готова понести передбачене законом покарання. Наступного дня вона відвідувала потерпілого у лікарні, цікавилася його станом, розмовляла з сином потерпілого з приводу допомоги, не відмовлялася та допомагала матеріально, але розписок не брала. У подальшому, коли син потерпілого почав вимагати завищену суму коштів, вона, впевнившись, що небезпека для життя потерпілого минула та що потерпілий одужав, вирішила, що точну суму грошового відшкодування має визначити суд. На даний час у неї двоє неповнолітніх дітей 2008 та 2019 р.н., на час події вона перебувала у стані вагітності з другою дитиною. Вона майже весь час виховує дітей одна, оскільки її чоловік працює за кордоном, а тому має забезпечувати належні умови життя дітей, у тому числі за допомогою транспортного засобу. За допомогою транспортного засобу, вона також заробляє кошти на життя, оскільки щодня розвозить інтернет замовлення покупцям, тому відсутність права керування транспортним засобом суттєво вплине на належні умови забезпечення її сім`ї, у зв`язку з чим просила суд не позбавляти її права керування транспортними засобами.
6.Відповідно до підп. «б» п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
7.Згідно з вимогами п. 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

8.А також відповідно до вимог п. 13.1. ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

9.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів, досліджених судом в порядку ч.3 ст. 349 КПК, дає підстави суду зробити висновок про те, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом порушила підп. «б» п. 2.3., п.п. 12.4. ПДР, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , та ці суспільно небезпечні наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження потерпілому перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням обвинуваченою ОСОБА_3 ПДР. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені нею кримінального правопорушення, та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 286 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
10.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності. Так, з свідоцтва про народження вбачається, що у обвинуваченої ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина, що очевидно свідчить про те, що на момент події, а саме станом на 01.06.2019, обвинувачена перебувала в стані вагітності.

11.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченої.

Мотиви призначення покарання
12.При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

13.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачена ОСОБА_3 вчинила тяжкий злочин, внаслідок якого потерпілому було заподіяно тяжке тілесне ушкодження.

14.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

15.Суд враховує те, що склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до кваліфікованого, тобто до складу злочину з обтяжуючими обставинами. І хоча обвинувачена ОСОБА_3 вчинила необережний тяжкий злочин, але внаслідок нього смерть потерпілого не настала, а було заподіяно йому тяжке тілесне ушкодження.

16.Щодо особи винної, то ОСОБА_3 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , одна з яких є малолітньою віком до 3-х років, що вбачається з копії свідоцтва про народження та з паспорту, за місцем проживання характеризується позитивно. Заслуговує на увагу і те, що вона в межах своєї матеріальної можливості вживала заходів щодо відшкодування завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальних збитків.

17.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Органом пробації зроблений висновок про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства.

18.Отже, з урахуванням вказаних обставин, які підлягають обов`язковому врахуванню, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , її позитивної характеристики, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наявності у неї на вихованні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є малолітньою віком до 3-х років, того, що обвинувачена вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяла його розкриттю, вчинила кримінальне правопорушення в стані вагітності, того, що у обвинуваченої відсутні обставини, які обтяжують її покарання, а також низьких ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе з призначенням їй покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 2 ст. 286 КК, та зі звільненням її на підставі ст.75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, як обов`язкових.

19.Також, враховуючи зазначені обставини, наслідки, що настали у виді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які є менш шкідливими, ніж інша кваліфікуюча ознака за ч. 2 ст. 286 КК у виді спричинення смерті потерпілого, та позитивні відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що вона здебільшого одна здійснює виховання двох неповнолітніх дітей, одна з яких є малолітньою віком до 3-х років, у зв`язку з чим має потребу у забезпеченні їм належних умов життя, у тому числі за допомогою керування транспортним засобом, яким також здійснює заробляння коштів на існування сім`ї, суд не вбачає підстав для призначення їй додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
20.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили від сторін кримінального провадження не надійшло.

21.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченої ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальній сумі 11 459,28 грн.

22.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2019 арешт на вилучені 01.06.2019 в ході огляду місця ДТП автомобіль «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед «Салют», які відповідно до ухвал слідчого судді від 21.11.2019 та від 27.11.2019 повернуті законним володільцям без права відчуження, та в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК вказані автомобіль та велосипед слід вважати повернутими законним володільцям відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , та їм слід поновити право розпорядження.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік.

3.В силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст.76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4.В силу ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 01 червня 2022 року.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 11 459,28 грн (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 28 копійок).

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2019 арешт на вилучені 01.06.2019 в ході огляду місця ДТП автомобіль «Mazda» реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед «Салют», які вважати повернутими законним володільцям відповідно ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , поновивши у них право розпорядження цим майном.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

11.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1