Справа № 734/2766/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/417/22
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові одночасно в режимі відео конференції з Козелецьким районним судом Чернігівської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Євминка Козелецького району Чернігівської області, громадянину України, неодруженому, з повною базовою освітою, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , проживаючому по АДРЕСА_2 , раніше судимому, продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12 вересня 2022 року включно, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції вказав на те, що розгляд кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, свідки не допитані, докази сторін обвинувачення та захисту не досліджені, ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою суду про продовження строку тримання під вартою, аргументує тим, що даний запобіжний захід є суворим з огляду на те, що в країні війна і він не має можливості підтримати рідних та близьких йому людей, перебуваючи в місцях позбавлення волі не має можливості отримати належне лікування, його вина у вчиненні злочину ще недоведена.

Запевняє, що тиску, яких-небудь погроз чи протиправних дій до свідків не вчиняв і вчиняти не збирається, ніколи не ховався від слідства та суду і ховатися не збирається, бажання вчиняти нові злочини також не має.

У ніч з 14 січня на ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько, після його смерті залишилося майно, проте він не має можливості вступити у спадщину, так як перебуває в місяцях позбавлення волі.

Позбавлений захисту та не має можливості спілкуватися зі своїм адвокатом.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили постановити нову ухвалу, якою змінити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який вид запобіжного заходу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей розгляду кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у навмисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, за яке передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 ніде не працював, не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про високу вірогідність ризиків переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Військовий стан у країні, бажання обвинуваченого допомогти рідним та знайомим, не є гарантією його належної процесуальної поведінки.

Характер обвинувачення, яке пов`язане з фізичним насильством над потерпілим, обставини справи, репутація обвинуваченого, який раніше вчиняв кримінальні правопорушення і має непогашені судимості, відсутність у нього роботи, іншого постійного джерела доходу, позитивних соціальних зв`язків та схильностей, свідчать на правильність рішення суду, що при більш м`якому запобіжному заходу не буде забезпечена належна процесуальна поведінка.

Посилання на погіршення стану здоров`я обвинуваченого, також не приймаються до уваги, оскільки відсутній медичний висновок про неможливість його перебування в місцях ув`язнення та виявлення у нього нових хвороб, які становлять загрозу його життю та здоров`ю.

Наявність тяжких захворювань, які можуть лікуватися в умовах слідчого ізолятору, не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають триманню ОСОБА_6 під вартою. У разі погіршення стану здоров`я та за відсутності можливості проведення лікування в умовах медичної частини Державної установи, ОСОБА_6 відповідно до вимог внутрішніх Інструкцій може бути направлений до лікувальних закладів міста Чернігова.

Неможливість ОСОБА_6 вступити у спадщину, що відкрилася після смерті його батька, не є підставою для звільнення його з-під варти.

ОСОБА_6 , наголошуючи на тому, що наразі позбавлений захисту та не має можливості спілкуватися зі своїм адвокатом, тим самим не обґрунтовує в чому полягає така неможливість. При винесенні ухвали судом у судовому засіданні був присутній його захисник адвокат ОСОБА_7 , де вони мали можливість спілкуватися. Крім того, суду не відомі будь-які факти звернення обвинуваченого зі скаргами з цього приводу.

Дистанційний розгляд кримінального провадження, не перешкоджає захиснику прибути в СІЗО до обвинуваченого і обговорити питання захисту, також суд може оголосити перерву та залишити обвинуваченого для розмови із захисником дистанційно, за відсутності інших осіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 15 липня 2022 року про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_6 , строків тримання під вартою, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11