Справа № 487/1910/22
Провадження № 1-кс/487/2210/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року м.Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання дізнавача сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000163 від 02.06.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України про дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю

ВСТАНОВИВ:
26.09.2022 року, дізнавач СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просила надати дізнавачу сектору дізнання МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ з подальшим вилученням медичної амбулаторної та стаціонарної картки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судово-психіатричної експертизи.

У клопотанні дізнавач зазначила, що дізнавачами СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000163 від 02.06.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що на території м. Миколаєва на даний час фактично проживає місцевий мешканець, який є прихильником «руського миру», котрий на приватних сторінках у соціальній мережі «В Контакте», виправдовує, визнає правомірними, дії збройної агресії російської федерації проти України. Крім того, публічно підтримує військову агресію російської федерації проти України.

З рапорту старшого оперуповноваженого 4-го відділу УСР в Миколаївській області ДСР НП України старшого лейтенанту поліції ОСОБА_6 встановлено, що до вище вказаних дій причетна особа на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у психіатра не перебуває. Обстежився в 1995 році по лінії ІНФОРМАЦІЯ_4 -з «Психопатія аутична, ядерна з перверзними тенденціями».

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку у нарколога з 29.03.2010 року з д-зом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання».

Таким чином в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, а саме до медичної документації , а саме амбулаторних та стаціонарних карток ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ..

До судового засідання дізнавач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України розгляд вказаного клопотання здійснюється без виклику власника майна та осіб, у володінні яких воно знаходяться.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Дізнавачами СД Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000163 від 02.06.2022 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що на території м. Миколаєва на даний час фактично проживає місцевий мешканець, який є прихильником «руського миру», котрий на приватних сторінках у соціальній мережі «В Контакте», виправдовує, визнає правомірними, дії збройної агресії російської федерації проти України. Крім того, публічно підтримує військову агресію російської федерації проти України.

З рапорту старшого оперуповноваженого 4-го відділу УСР в Миколаївській області ДСР НП України старшого лейтенанту поліції ОСОБА_6 встановлено, що до вище вказаних дій причетна особа на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

В ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у психіатра не перебуває. Обстежився в 1995 році по лінії ІНФОРМАЦІЯ_4 -з «Психопатія аутична, ядерна з перверзними тенденціями».

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на обліку у нарколога з 29.03.2010 року з д-зом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, згубне вживання».

Таким чином в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, а саме до медичної документації , а саме амбулаторних та стаціонарних карток ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 ..

Відповідно до п. 18 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» Беручи до уваги зміст положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК.

Статтею 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» визначено, що пацієнт має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно з вимогами ч. ч. 1 - 3 ст. 21 Закону України «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Абзацом 10 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Ці відомості є фактичними даними, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а відтак, відповідно, до ст.ст. 84, 99 КПК України можуть бути використані як доказ.

Згідно з положеннями Стаття 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений: починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ст. 93 ч. 2 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.162 КПК України відомості, які можуть становити конфіденційну інформацію, відносяться до охоронюваної законом таємниці та порядок доступу до неї регулюється положеннями ч.5 та 6 ст.163 КПК України.

Порядок доступу до такої інформації регулюється положеннями ч.ч. 5, 6 ст.163 КПК України, а саме, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; а також доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Частино 7 ст. 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Дізнавачем надані докази обставин, на які він посилається та доведено наявність підстав, передбачених ч.5,6,7 ст. 163 КПК України.

За такого, з огляду на суть кримінального правопорушення, за яким здійснено правову кваліфікацію кримінального провадження та обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити для проведення повного та всебічного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що такий ступінь втручання щодо зазначених вище документів, повністю виправдовує потреби досудового розслідування, тому клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 159-166 КПК України

УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача сектору дізнання Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати дізнавачу сектору дізнання МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , дозвіл на тимчасовий доступ з подальшим вилученням медичної амбулаторної та стаціонарної картки ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення судово-психіатричної експертизи.

Ухвала дійсна до 30.10.2022 року (включно).

Роз`яснити посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 положення частини 1 статті 166 КПК України, згідно яких, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1