Єдиний унікальний номер справи 185/5099/22
Провадження № 1-кп/185/515/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000239 від 18 червня 2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Роздольне АР Крим, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який проходить військову службу на посаді патрульного за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого, останній раз:

24.11.2016 року Тячевським районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 14.01.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді патрульного за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії 3 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 травня 2022 року з метою ухилитися від військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації військовослужбовців, які відмовились виконувати поставлені бойові завдання, що знаходилось за адресою: АДРЕСА_2 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він раніше неодноразово судимий. Звільнившись з місць позбавлення волі, його було викликано до військкомату, після чого призвано на військову службу за мобілізацією. Він проходив військову службу та виконував бойові завдання в АДРЕСА_3 , а коли його хотіли направити до пгт.Богородичного, де він мав нести військову службу, він злякався та втік, це було наприкінці травня 2022 року. З м.Слов`янська нікуди не виїжджав, знімав квартиру. Під час пересування по місту його було затримано. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати, засуджує свою поведінку. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується. Під час проведення досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

До них відносяться:

- витяг з кримінального провадження №0000239, згідно якого 18.06.2022 року були внесені відомості до ЄРДР про самовільне залишення солдатом ОСОБА_3 військової служби з метою ухилитися від військової служби;

- витяги з бойового розпорядження начальника;

- витяг з наказу начальника прикордонного загону від 18.06.2022 року, яким було призупинено військову службу солдата ОСОБА_3 на підставі відкриття кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України;

- витяг з наказу начальника прикордонного загону від 11.04.2022 року про зарахування до списків особового складу загону солдата ОСОБА_3 та призначення на посаду патрульного.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії особливо тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем несення служби характеризується посередньо, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, свою вину визнав, щиро кається, наявності пом`якшуючої та обтяжуючої його покарання обставин, засудження своєї поведінки, суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України відсутні.

Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою на гауптвахті до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.408 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити обраний тримання під вартою на гауптвахті.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18.06.2022 року.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1