Справа № 1-34/03
Провадження № 1-о/456/2/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву засудженого ОСОБА_7 від 06.02.2019 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :
06 лютого 2019 року до Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_7 від 21.01.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року, яким ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2019 року автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду даної заяви: головуючий судя ОСОБА_8 , судді ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2019 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Львівської області від 07.05.2020 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволено частково. Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2019 року про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 від 21 січня 2019 року про перегляд вироку Апеляційного свуду Львівської області від 14 листопада 2003 року за нововиявленими обставинами скасовано. Призначено у Стрийському міськрайонному суді Львівської області новий розгляд заяви засудженого ОСОБА_7 в порядку глави 34 КПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2020 року автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду даної заяви: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заяву від 21.01.2019 ОСОБА_7 мотивує тим, що 14.11.2003 апеляційним судом Львівської області відносно нього ухвалено вирок, відповідно до якого його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Нововиявленими обставинами вважає довідку начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_11 від 24.10.2018 №14328, з якої ним зроблено висновок, що його затримання і допит були проведені неповноважними особами, які не мали на проведення цих процесуальних дій законних прав і підстав, яку він отримав 17.11.2018; в ході досудового розслідування працівники поліції застосовували відносно нього фізичне насильство, в результаті чого він змушений був обмовити себе та написати під диктовку з`явлення із зізнанням; на досудовому розслідуванні під час написання ним з`явлення із зізнанням та його допиту йому не було надано адвоката та перекладача. В обґрунтування заяви покликається на те, що 26.01.2003 його затримали в с. Миртюки Стрийського району Львівської області за підозрою у скоєнні злочинів у м. Моршині. Під час затримання перед ним різко зупинилася машина без розпізнавальних знаків, з неї вискочило троє осіб та побігли за ним. Він злякався і хотів утекти, однак не зміг цього зробити, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, в процесі затримання міліціонером Моршинського МВМ Стрийського МРВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_12 було застосовано зброю, в результаті чого йому було спричинено вогнепальне поранення правої руки, після чого йому почали наносити удари по голові та ногах. Як йому стало відомо, іншими двома працівниками міліції були ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . В Моршинському відділі міліції, куди його привезли, йому продовжували наносити тілесні ушкодження. 26.01.2003 був складений протокол затримання особи за підписом капітана міліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . В результаті жорстоких катувань він був змушений написати з`явлення із зізнанням. При цьому йому не було надано адвоката та перекладача з української на російську мову. 17.11.2018 він отримав довідку від 24.10.2018 № 14328 за підписом начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_11 , згідно з якою в Стрийському ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 службу не проходили і не є діючими працівниками. Таким чином, вважає, що його затримання і допит були проведені неуповноваженими на це особами, які не мали на це законних прав та підстав. Враховуючи наведене, його затримання та допит є незаконними та проведені з порушенням вимог ч.ч. 1, 2 ст. 28, ч.ч. 1-6 ст. 29, ч. 3 ст. 62 Конституції України, а також ст.ст. 3, 5 параграфів 1, 2 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, в результаті чого обвинувачення базується на недопустимих доказах. Таким чином, вважає, що наведені ним обставини є нововиявленими, а тому просить відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, витребувати зі Стрийського відділу поліції довідку від 24.10.2018, забезпечити його особисту участь в судовому розгляді справи та забезпечити його безпеку.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився у зв`язку з тим, що відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у ФБУ виправній колонії №18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу. Про розгляд заяви ОСОБА_7 неодноразово був повідомлений судом, про що свідчать листи, адресовані ФБУ виправній колонії №18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу 15.10.2020; 13.11.2020; 08.02.2021; 11.11.2021. Крім цього, ухвалу суду про відкриття провадження та ухвалу суду про призначення захисника, доручення про призначення захисника було надіслано на адресу ФБУ виправній колонії №18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу 15.10.2020. Ухвалою суду від 29.01.2021 було призначено судове засідання за заявою ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року в режимі відеоконференції із ФБУ виправної колонії №18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу.

Приймаючи рішення про розгляд заяви ОСОБА_7 за його відсутності, суд враховує висновки, викладені в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Львівської області від 07.05.2020, згідно з якими підставою для скасування рішення суду першої інстанції слугували наступні обставини. Із матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 лютого 2019 року доручено Львівському обласному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручено призначити захисника засудженому ОСОБА_7 . Відповідно до доручення від 5 березня 2019 року № 013-1497914 для здійснення захисту прав та законних інтересів засудженого ОСОБА_7 призначено адвоката ОСОБА_20 . Разом з тим, згідно з журналом судового засідання від 4 листопада 2019 року та аудіозапису цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді першої інстанції, судом не з`ясовувались обставини поінформованості засудженого ОСОБА_7 про призначення йому захисника ОСОБА_20 та його позиція з даного приводу, а також можливість/неможливість здійснення захисту адвокатом ОСОБА_20 з дотриманням зазначених положень закону, у тому числі щодо узгодження позиції захисту, ураховуючи те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання на території Російської Федерації. Крім того, засуджений ОСОБА_7 в суді першої інстанції просив також забезпечити його особисту участь під час розгляду його заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами З матеріалів судової справи вбачається, що судом першої інстанції вживалися заходи щодо забезпечення участі засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання на території Російської Федерації, в судовому провадженні в режимі відеоконференції. Як вбачається із матеріалів провадження, Стрийський міськрайонний суд Львівської області звертався до Федеральної казенної установи «Исправительная колония № 18 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Ямало-Ненецкому автономному округу» з метою організації участі засудженого ОСОБА_7 в судовому розгляді в режимі відеоконференції. 13 серпня 2019 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області на адресу даної установи було скеровано копію ухвали суду від 06 серпня 2019 року про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції. Проте у матеріалах провадження відсутні дані про звернення Стрийським міськрайонним судом Львівської області з цією метою до уповноважених органів за процедурою, передбаченою Конвенцією та главою 42 КПК України. Як вбачається з відповіді Федеральної казенної установи «Исправительная колония № 18 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по Ямало-Ненецкому автономному округу» від 27 вересня 2019 року забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції було неможливим. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що здійснення судового розгляду без забезпечення участі засудженого ОСОБА_7 в даному конкретному провадженні за таких обставин є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року з урахуванням Протоколу до неї від 28 березня 1997 року (далі Конвенція), учасниками якої є Україна та Російська Федерація, при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться одна з одною через свої центральні, територіальні та інші органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлено інший порядок зносин. Договірні Сторони визначають перелік своїх центральних, територіальних та інших органів, уповноважених на здійснення безпосередніх зносин, про що повідомляють депозитаря.

Зносини з питань видачі і кримінального переслідування здійснюються Генеральними прокурорами (Прокурорами) Договірних Сторін. Зносини з питань виконання процесуальних і інших дій, що потребують санкції Прокурора (суду), здійснюються органами прокуратури у порядку, встановленому Генеральними прокурорами (Прокурорами) Договірних Сторін (ст. 80 Конвенції). Відповідно до вимог ч.2 ст. 545 КПК України Міністерство юстиції України звертається із запитами до судів про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні під час судового провадження та розглядає відповідні запити судів іноземних держав.
На виконання вказаного, та зважаючи на доводи, викладені в ухвалі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Львівської області від 07.05.2020, судом, в порядку глави 22 КПК України двічі надіслано запит (доручення) Західному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (Львів) про допит засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в ФКУ ВК №18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу шляхом відеоконференції, а саме: 08.02.2021 надіслано запит (доручення) про участь в судових засіданнях, призначених на 31.05.2021; 28.10.2021 та 11.11.2021 надіслано запит (доручення) про участь в судових засіданнях, призначених на 08.02.2022; 24.05.2022.

Крім цього, доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, засудженій до покарання у виді позбавлення волі №2243 від 06.10.2020, надіслано на адресу ФБУ виправній колонії №18 УФСИН Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу 15.10.2020 року, що свідчить про те, що ОСОБА_7 був повідомлений про призначення йому захисника ОСОБА_6 .

Крім цього, моніторингом системи документообігу суду «Д-3» та реєстру судових рішень встановлено, що заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами є непоодинокими, а відповідно і запити про міжнародну правову допомогу, а саме: щодо вирішення питання організації проведення розгляду заяв ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами в режимі відеоконференції, вже були предметом розгляду Стрийського міськрайонного суду Львівської області. Так з отриманої від канцелярії суду інформації, скерованої Міністерством юстиції України на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області 28.07.2021, встановлено, що ФКУ ВК-18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу не має можливості проведення судових засідань у режимі відеоконференцзв`язку. Зазначена інформація підтверджується долученими супровідними листами ФКУ ВК-18 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу та Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу Російської Федерації.
Також, згідно інформації, наданої Укрпоштою 11.03.2022, припинено прийняття кореспонденції, адресованої Російській Федерації.
У зв`язку з наведеним, колегією суддів вирішено розглянути заяву ОСОБА_7 у його відсутності, що не суперечить правовим приписам ч.2 ст.466 КПК України, проти чого учасники кримінального провадження не заперечили.

Захисник засудженого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заяву про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами підтримала, просить суд її задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами.

Заслухавши думку адвоката, прокурора, вивчивши заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами, оглянувши матеріали справи №1-34/03, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Оглядом матеріалів справи №1-34/03 встановлено, що вироком колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України та відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю скоєних злочинів, ОСОБА_7 засуджено до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 30.03.2004 касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати для розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської областівід 14.11.2003 щодо ОСОБА_7 без змін.

06.02.2019 на адресу Стрийського міськрайонного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 від 21.01.2019 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами.

Засуджений ОСОБА_7 нововиявленими обставинами вважає: довідку начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_11 від 24.10.2018 №14328, з якої ним зроблено висновок, що його затримання і допит були проведені неповноважними особами, які не мали на проведення цих процесуальних дій законних прав і підстав, яку він отримав 17.11.2018; в ході досудового розслідування працівники поліції застосовували відносно нього фізичне насильство, в результаті чого він змушений був обмовити себе та написати під диктовку з`явлення із зізнанням; на досудовому розслідуванні під час написання ним з`явлення із зізнанням та його допиту йому не було надано адвоката та перекладача.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Щодо обставини, яку засуджений ОСОБА_7 вважає нововиявленою, а саме довідки начальника Стрийського відділу поліції ОСОБА_11 від 24.10.2018 № 14328, з якої ним зроблено висновок, що його затримання і допит були проведені неповноважними особами, які не мали на проведення цих процесуальних дій законних прав і підстав, колегія суддів зауважує, що згідно з наданою ліквідаційною комісією Стрийського РВ інформацією ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 проходили службу в Моршинському МВМ Стрийського РВ УМВС України у Львівській області. Міліціонер ППС старший прапорщик міліції ОСОБА_12 з 01.08.1995 до 30.07.1998. Старший інспектор черговий майор міліції ОСОБА_15 з 14.11.1997 до 18.07.2006. Помічник оперативного чергового старший прапорщик міліції ОСОБА_18 з 25.09.1991 до 01.12.2005. Старший оперуповноважений черговий полковник міліції ОСОБА_21 з 23.10.1995 до 25.11.1996. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не являлися працівниками ОВС України (лист Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області № 4028/59/01/19 від 06.05.2019) /а.с. 31/.

З матеріалів справи № 1-34/03 встановлено, що 26.01.2003 старший оперативний черговий Моршинського МВМ ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та з участю міліціонера по охороні затриманого ОСОБА_18 склав протокол утримання особи в кімнаті затриманих /Том 1 а.с. 224/.

З`явлення із зізнанням було відібрано в ОСОБА_7 старшим оперуповноваженим в ОВС УКР УМВСУ у Львівській області підполковником міліції ОСОБА_21 /Том 1 а.с. 22/.

Відповідно до протоколу затримання підозрюваного від 27.01.2003 старший помічник прокурора Стрийського району ОСОБА_22 згідно зі ст. 115 КПК України затримав як підозрюваного ОСОБА_7 за підозрою у скоєнні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. ОСОБА_7 роз`яснено, що відповідно до ст.ст.73, 115 КПК України він вправі давати пояснення, заявляти клопотання, оскаржувати дії і рішення слідчого і прокурора /Том 1 а.с. 30/.

Таким чином, з матеріалів справи № 1-34/03 встановлено, що міліціонер ППС старший прапорщик міліції ОСОБА_12 , а також ОСОБА_13 , ОСОБА_14 участі в затриманні ОСОБА_7 не брали.

Відтак затримання ОСОБА_7 і його допит були проведені повноважними на це особами згідно з вимогами законодавства, підозрюваному повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та злочин, у вчиненні якого він підозрюється, а також роз`яснено його права, про що свідчить його підпис у протоколі затримання підозрюваного /Том 1 а.с. 30/.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 з кримінальної справи відносно ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених п. 10 ч.2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України виділено в окреме провадження матеріали стосовно застосування насильства, зброї і спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 в процесі затримання 26.01.2003.

Посилання ОСОБА_7 на те, що при затриманні до нього застосовувалось фізичне насильство, що стверджується протоколом його утримання в кімнаті затриманих від 26.01.2003 та висновком судово-медичної експертизи № 48 від 26.01.2003, не спростовують винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 129, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 152, ч. 4 ст. 152 КК України; оцінку зібраним доказам надано при ухваленні вироку від 14.11.2003, яким ОСОБА_7 до покарання у виді довічного позбавлення волі, вказаний вирок переглянуто Верховним Судом України і такий набрав законної сили.

Що стосується твердження ОСОБА_7 про те, що на досудовому розслідуванні, під час написання ним з`явлення із зізнанням йому не було надано адвоката та перекладача, слід звернути увагу на наступне.

Оглядом матеріалів справи № 1-34/03 встановлено, що 26.01.2003 ОСОБА_7 написав з`явлення із зізнанням, в якому визнав вину у вчиненні злочинів, за які його засуджено вироком Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003, з`явлення із зізнанням написав власноручно та зобов`язався в процесі розслідування кримінальної справи надати детальні пояснення з приводу вчинення ним кожного злочину, про що і розписався /Т. 1 а.с. 22/.

Окрім цього, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_7 та доповнення до них, в яких останній більш детально описує обставини злочинів, які були вчинені ним 25.01.2003 /Т. 1 а.с. 23-25/.

Колегія суддів критично відноситься до твердження засудженого ОСОБА_7 про те, що під час написання ним з`явлення із зізнанням та проведення допиту від 26.01.2003 у нього не було адвоката, оскільки, беручи до уваги вищевказані норми КПК України (в редакції від 28.12.1960 із змінами та доповненнями станом на 30.01.2003), участь захисника при кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 115 КК України, яка була інкримінована підозрюваному, не була обов`язковою. Окрім цього, засуджений ОСОБА_7 не був позбавлений можливості заявляти подібного роду клопотання, однак таким правом у встановленому законом порядку не скористався. Суд не вважає вказану обставину нововиявленою в розумінні ст. 459 КПК України (в редакції від 13.04.2012).

Що стосується покликань засудженого на застосування відносно нього незаконних методів досудового слідства під час досудового розслідування кримінального провадження, то в даному випадку колегія суддів приходить до наступного висновку.

Оглядом матеріалів кримінальної справи встановлено, що під час судового розгляду підсудний ОСОБА_7 зазначав про наведені факти і такі були перевірені як судом першої, так і судом касаційної інстанцій. Окрім цього, за неодноразовими зверненнями ОСОБА_7 щодо застосування відносно нього під час досудового розслідування незаконних методів досудового слідства правоохоронними органами було проведено та припинено перевірку (матеріали ЖЕО № 6431 від 04.08.2016, №8020 від 28.09.2016, № 9839 від 21.12.2016).

Крім того, колегія суддів звертає увагу ОСОБА_7 на наступне.

Статтею 459 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Як на правову підставу для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_7 покликається на зловживання слідчого, прокурора та суду під час кримінального провадження, а також на п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Однак колегія суддів звертає увагу засудженого ОСОБА_7 на наступне.

На підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» пункт 5 частини другої статті 459 КПК України, як і пункт 2 частини другої статті 459 КПК України (в редакції від 13.04.2012) виключено.

Відтак така підстава для перегляду вироку за нововиявленими обставинами, як зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження, як на момент подання засудженим заяви, так і на момент постановлення судового рішення, в кримінально-процесуальному законі відсутня.

Крім того, слід вказати, що зловживання слідчого, прокурора чи суду під час кримінального провадження за своїм змістом відноситься до виключних обставин, які передбачені ст. 459 КПК України, і не належить до нововиявлених обставин в розумінні закону.

Також слід зазначити, що у поданій засудженим ОСОБА_7 заяві від 21.01.2019 останній просить відкрити кримінальне провадження за нововиявленими обставинами, передбаченими п. 2 ч. 2 ст. 459 КПК України, витребувати зі Стрийського відділу поліції довідку № 14328 від 24.10.2018, яка підписана начальником Стрийського відділу поліції ОСОБА_11 , що судом виконано відповідно до вимог чинного законодавства, однак засудженим не вказано мети відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами та не зазначено по суті прохальної частини вказаної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що наведені засудженим ОСОБА_7 обставини, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, передбачених ч. 1 ст. 459 КПК України, а засудженим ОСОБА_7 у поданій заяві не зазначено мети розгляду поданої заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами.

Таким чином, беручи до уваги, що вказана заява не підтверджується жодними належними і допустимими доказами та ґрунтується виключно на припущеннях засудженого ОСОБА_7 , а відтак заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Відмовляючи засудженому ОСОБА_7 у задоволенні заяви про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому, зокрема, зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії » (Pravednayav. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popovv.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язковою умовою розгляду справи за ново- виявленими обставинами відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування (розгляду).
Верховний Суд у ряді справ № 754/4860/14-к, № 423/1623/15-к, № 583/2535/17 констатував, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті. Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагав щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягав на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Таким чином, нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що наведені засудженим ОСОБА_7 обставини, не підпадають під ознаки нововиявлених обставин, передбачених ч.1 ст. 459 КПК України та беручи до уваги, що вказана заява не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а виключно припущеннями засудженого ОСОБА_7 , а відтак заяву ОСОБА_7 від 14.11.2003 проперегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 459-467 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Заяву засудженого ОСОБА_7 від 06.02.2019 про перегляд вироку апеляційного суду Львівської області від 14.11.2003 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом семи діб із дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 17.00 год. 26 травня 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3