Справа № 171/745/22
В И Р О К
іменем України

29 серпня 2022 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши дистанційно у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000109, внесене до ЄРДР 13.06.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільногірськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянки України, українки, маючої повну загальну середню освіту, не заміжньої, не працюючої, інваліда третьої групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 14.07.2020 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 року іспитовий строк скасовано з направленням для відбування покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 07 червня 2022 року, приблизно о 20 годині, проходячи біля буд. АДРЕСА_2 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, помітила будинок, зовні схожий на нежитловий, та вирішила вчинити крадіжку майна зі вказаного будинку.

З цією метою ОСОБА_5 попередньо впевнившись, що власник вказаного домоволодіння відсутній, цього ж дня, приблизно о 20 годині 05 хвилин, зайшла через не огороджену задню частину території вище вказаного домоволодіння, де, керуючись корисливими намірами, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає і вона діє таємно, шляхом вільного доступу проникла до іншого приміщення сараю.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, таємно умисно повторно із корисливих мотивів, розуміючи, що вона вчиняє безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, викрала зі вказаного сараю алюмінієвий бідон з кришкою, ємністю 40 літрів, вартістю 333 гривні 33 копійки, який належить потерпілому ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 вчинила злочин під час дії воєнного стану в Україні, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 травня 2022 № 341/2022.

Після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, чим завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 333 гривні 33 копійки.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у скоєнні вказаного злочину визнала повністю, з обставинами скоєння злочину, що зазначені в обвинувальному акті, та з кваліфікацією її дій погодилася. Також пояснила, що на початку червня 2022 року, приблизно 07 числа, у вечірній час вона проходила по АДРЕСА_2 , де помітила один з будинків, в якому ніхто не проживав. Вона вирішила скоїти крадіжку майна зі вказаного будинку в зв`язку з відсутністю коштів, після чого вона зайшла на територію будинку, де із сараю викрала алюмінієвий бідон, об`ємом 40 л, який потім здала на пункт приймання металобрухту. Кошти витратила на власні потреби.

Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, встановлені органом досудового розслідування, вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Суд враховує положення ст.ст.50,65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, не відбувши покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2020 р., має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються позитивно, не занята суспільно-корисною працею, перебуває на «Д» обліку у нарколога з 2004 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, суд не встановив.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_5 , щире каяття обвинуваченої та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження нових злочинів є призначення покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування статті 69 КК України судом не встановлено.

Враховуючи ту обставину, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила вищевказаний злочин після ухвалення вироку Верхьодніпровським районним судом Дніпропетровської області від 14.07.2020 року, суд вважає за необхідне при призначенні їй покарання застосувати положення ч.1 ст.71 КК України та призначити обвинуваченій остаточне покарання за сукупністю вироків.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2020 року та остаточно призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати обвинуваченій ОСОБА_5 у строк відбуття покарання за даним вироком строк відбуття покарання за попереднім вироком з 23 червня 2022 року по день набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у справі: алюмінієвий бідон, повернутий потерпілому ОСОБА_6 , залишити власнику.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, що утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копію судового рішення надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1