Провадження № 1-кс/686/5963/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника особи, в інтересах якої подана скарга - адвоката ОСОБА_3 , особи, в інтересах якої подана скарга - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 27.02.2022 про закриття кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на указану постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною, досудове розслідування проведене неповно без встановлення та перевірки усіх фактичних обставин, які мають значення для справи.

Представник ОСОБА_4 стверджує, що при передачі затриманого ОСОБА_6 з органу поліції м. Козятин Вінницької області до ІТТ ГУНП в Хмельницькій області, його права були грубо порушені, тому що останній неодноразово звертався за медичною допомогою, якої так і не отримав, і при цьому не було навіть зафіксовано його звернення (скарги на стан здоров`я) до адміністрації ІТТ щодо порушення його прав як людини і громадянина України. Лише 24.12.2016 року біля 18 години 09 хвилин був зафіксований виклик в спеціальний приймальник для утримання осіб, підданих адмінарешту, УМВС України в Хмельницькій області для надання медичної допомоги ОСОБА_6 .

А тому адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.

На підставі положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Одночасно з поданою скаргою адвокат ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження указаної постанови слідчого, зазначаючи, що про її прийняття їй стало відомо 12.05.2022 у зв`язку із виконанням доручення, виданого цього ж дня Центром БВПД про надання ОСОБА_4 безоплатної вторинної правової допомоги.

Із наявного у матеріалах кримінального провадження листа слідчого ОСОБА_5 від 25.03.2022 №563/ХМ-ВС/14-01-01-22 слідує, що слідчий направляє постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 та повідомляє про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 отримав указаного листа у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» 28.04.2022, після чого звернувся із листом до Центру безоплатної вторинної правової допомоги для призначення йому адвоката, який допоможе написати скаргу та сформулювати її вимоги, оскільки він не володіє знаннями у галузі права.

Слідчий суддя вважає, що указані обставини пропуску строку на оскарження ОСОБА_6 його представником ОСОБА_3 у зв`язку із часом, який був необхідний для звернення до центру БВПД та призначення йому адвоката для представництва його інтересів є поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови слідчого.

А тому клопотання представника ОСОБА_4 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого підлягає задоволенню.

Адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_6 в судовому засіданні подану скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000179 від 26.02.2021, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 27.02.2022 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні слідчого ОСОБА_7 , прокурорів або інших осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Вказаних вимог законодавства слідчий у повній мірі не дотримався.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Згідно з ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Слідчий суддя установив, що 26.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за зареєстроване кримінальне провадження №000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Зі змісту власноручної письмової заяви ОСОБА_6 від 30.11.2020 року, яка надійшла з ДУ «Хмельницький СІЗО» на адресу начальника управління ДБР у Хмельницькій області, вбачається, що при затриманні ОСОБА_6 23.12.2016 року об 11 годині 30 хвилин в м. Козятин Вінницької області слідчим, працівниками поліції, медичними працівниками при його зовнішньому огляді нібито «навмисно» не були внесенні до відповідних журналів, медичної картки, протоколів усіх наявних на його тілі тілесних ушкоджень, а також не було надано йому, ОСОБА_6 , своєчасної належної медичної допомоги.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.01.2022 року було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 25.11.2021 року з тих підстав, що постанова не містить аналізу обставин та висновків про те, як чинний КПК України та інші підзаконні акти врегульовують питання забезпечення надання належної медичної допомоги та фіксацію будь-яких тілесних ушкоджень або погіршення стану здоров`я затриманого, до кола чиїх обов`язків належить надання затриманому медичної допомоги під час затримання, поміщення до ІТТ, слідчого ізолятора, хто уповноважений складати відповідні документи, у тому числі медичні, які відомості до них мають бути внесені та чи входять такі дії до обов`язків слідчого, прокурора у кримінальному провадженні. Тобто, слідчий не провів належного комплексу слідчих дій для встановлення події кримінального правопорушення, ознак його складу та перевірки причетності осіб до вчинення кримінального правопорушення, на яких вказує заявник.

Після відновлення досудового розслідування слідчий не вжив усіх заходів для об`єктивного досудового розслідування, не провів належного комплексу слідчих дій для усунення недоліків досудового розслідування.

Зокрема, слідчий встановив фактичні обставини затримання ОСОБА_6 , його тримання в відділі поліції м. Козятин Вінницької області, подальшого доставлення до м. Хмельницького та передачі у розпорядження службових осіб УМВС України в Хмельницькій області.

ОСОБА_6 і його представник вказують на те, що йому не було надано своєчасної належної медичної допомоги саме в відділку м. Козятина. До того ж, слідчим ОСОБА_7 у провадженні якого знаходилось на той час кримінальне провадження № 0000208 від 15.12.2016 року (у межах якого й було здійснено затримання ОСОБА_6 ) не було вжито жодних заходів для з`ясування фактичного стану здоров`я затриманого підозрюваного й для надання йому саме невідкладної медичної допомоги, якої як стверджує ОСОБА_6 він потребував.

У скарзі представник ОСОБА_8 стверджує, що ОСОБА_6 провели ампутацію кількох пальців стоп.

Закриваючи вдруге кримінальне провадження, слідчий посилається на те, що 23.12.2016 в ITT №1 м. Хмельницький ГУНП в Хмельницькі області дійсно був доставлений затриманий громадянин ОСОБА_6 , у якого при звірці з базою даних ITT «Custodi records» перед поміщенням до ITT виявлено видимі тілесні ушкодження, а саме: садно під лівим оком, подряпини носа та лівій нозі сліди обмороження. Після огляду ОСОБА_9 він скарг на стан здоров`я не висловлював. Порядок проведення первинного медичного огляду затриманих осіб, які поміщаються до ITT передбачено Наказом МВС №60/ДСК від 20.01.2005. Згідно «Журналу первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, які утримуються в ITT №1», 24.12.2016 ОСОБА_6 поскаржився на біль у правій та лівій нозі, на що йому було невідкладно викликано швидку медичну допомогу, після приїзду та огляду лікаря від надання допомоги останній відмовився, про що здійснено запис та рекомендовано консультацію лікаря-хірурга.

Під час проведення досудового розслідування слідчий також з`ясував нормативне регулювання забезпечення надання належної медичної допомоги та фіксацію будь-яких тілесних ушкоджень або погіршення стану здоров`я затриманого.

Проте, проведене досудове розслідування та оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не містить аналізу, висновків та оцінки необхідності чи відсутності необхідності фіксації тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ,про які він зазначає у заяві про вчинення кримінального правопорушення та що він вважає підробкою документів та потреби затриманого ОСОБА_4 у наданні медичної допомоги.

Так, згідно з п. 9.3 Наказу МВС України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України» №638 від 02.12.2008 року затриманим та особам, стосовно яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, перед доставлянням в ІТТ проводиться первинний медичний огляд у закладах охорони здоров`я системи Міністерства охорони здоров`я України державної або комунальної форми власності з метою виявлення осіб, яким заподіяно тілесні ушкодження та які становлять епідемічну загрозу для оточення або потребують невідкладної медичної допомоги.

Особи, які поміщуються до ІТТ, обстежуються фельдшером ізолятора, у разі відсутності такої посади опитуються особою, відповідальною за перебування затриманих, черговим по установі про стан здоров`я, оглядаються на наявність педикульозу чи корости. Якщо така особа скаржиться на поганий стан здоров`я або в неї виявлені ознаки захворювання, черговий по ІТТ зобов`язаний негайно викликати бригаду швидкої медичної допомоги.

З протоколу допиту ОСОБА_6 як свідка слідує, що останній 27.10.2021 дав показання, згідно з якими перша медична допомога йому була надана через 30 год. 40 хв. після затримання.

Із наведеної вище відповіді заст. начальника ІТТ № 1 м. Хмельницького № 21/121/33-1/2022 від 17.02.2022 також слідує, що ОСОБА_10 був доставлений в ІТТ № 1 м. Хмельницького 23.12.2022 і лише 24.12.2022 його було доставлено в опікове відділення Хмельницької обласної лікарні.

Отже, закриваючи кримінальне провадження, слідчий не з`ясував, чи проводився первинний медичний огляд ОСОБА_6 після затримання у закладах охорони здоров`я перед доставлянням в ізолятор тимчасового тримання у визначеному законом порядку як того вимагає п. 9.3 Наказу МВС України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України» №638 від 02.12.2008 року, та чи потребував він медичної допомоги, у тому числі негайно (невідкладно) після затримання.

Також слідчий не звернув увагу на певну суперечність у повідомленні заступника начальника Ізолятора тимчасового тримання №1 м. Хмельницький ГУНП в Хмельницькій області №21/121/33-1/202 від 17.02.2022, що при поміщенні 23.12.2016 ОСОБА_6 в ІТТ №1 м. Хмельницький у останнього були зафіксовані видимі тілесні ушкодження, а саме: садно під лівим оком, подряпини носа та лівій нозі сліди обмороження, однак запис у Журналі первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, які утримуються в ITT №1 зроблено лише 24.12.2016, після скарг ОСОБА_6 .

Слідчий суддя зазначає, що згідно з вимогами п. 9.3 зазначеного Наказу МВС України «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку в ізоляторах тимчасового тримання органів внутрішніх справ України» №638 від 02.12.2008 року якщо особа поміщається до ІТТ та у неї виявлені ознаки захворювання черговий по ІТТ зобов`язаний негайно викликати бригаду швидкої медичної допомоги. А тому відсутність скарг з боку затриманого не є визначальною для вжиття заходів реагування у виді виклику бригади швидкої медичної допомоги реагування з боку чергового по ІТТ.

Указані обставини мають бути досліджені слідчим із наданням відповідної оцінки.

Правильним є висновок слідчого про те, що в обов`язки слідчого, прокурора та інших працівників правоохоронних органів не належить надання медичної допомоги затриманому, проте слідчий не врахував того, що за положеннями п 6 ч. 3 ст. 212 КПК України службова особа, відповідальна за перебування затриманих, зобов`язана забезпечити невідкладне надання належної медичної допомоги та фіксацію медичним працівником будь-яких тілесних ушкоджень або погіршення стану здоров`я затриманого.

А тому підлягає з`ясуванню, чому слідчий не відреагував на скарги ОСОБА_6 , оскільки будучи допитаним 04.09.2021 у якості свідка надав показання, що на скільки він пригадує ОСОБА_6 скаржився на те, що у нього обморожені пальці ніг, але враховуючи те, що він був у взутті, він цього не бачив.

Отже, свідок ОСОБА_7 ствердив про те, що ОСОБА_6 скаржився на обмороження пальців нижніх кінцівок йому.

Вказані обставини підлягають подальшому з`ясуванню та перевірці.

Крім цього, з матеріалів кримінального провадження слідує, що у кримінальному провадженні №0000208 від 15.12.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, у межах якого ОСОБА_4 був затриманий, старший слідчим в ОВС СУ ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_7 призначив судово-медичну експертизу ОСОБА_6 .

Із змісту цієї постанови слідує, що 23.12.2016 підозрюваного ОСОБА_6 затримано на підставі слідчого судді та оголошено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Цього ж дня у кримінальному провадженні призначено судово-медичну експертизу підозрюваному ОСОБА_6 , але вона не була проведена, оскільки конвоєм останнього не доставлено до судово-медичного відділення.

Однак, слідчий не з`ясував ким та у зв`язку із чим була призначена як первинна так і зазначена експертиза відносно ОСОБА_6 та чому його не було доставлено до судово-медичного відділення.

З урахуванням викладеного під час досудового розслідування підлягає встановленню, чи проводився первинний медичний огляд ОСОБА_6 після затримання у закладах охорони здоров`я перед доставлянням в ізолятор тимчасового тримання у визначеному законом порядку, хто його проводив чи зобов`язаний був провести, хто повинен був зреагувати на скарги ОСОБА_6 з приводу обмороження пальців нижніх кінцівок чи зобов`язана ця особа та які дії вчинити за указаними скаргами ОСОБА_4 про тілесні ушкодження і стан його здоров`я, чи потребував ОСОБА_4 медичної допомоги, у тому числі невідкладної(негайної), чи перебувають обставини надання медичної допомоги ОСОБА_4 24.12.2016 ,якої він за його твердженнями потребував раніше - з моменту затримання, із наслідками у вигляді гангрени з подальшою ампутацією пальців стопи, а якщо так, чи є за вказаних обставин ознаки кримінального правопорушення та у діях яких осіб, у тому числі ти, на яких вказує ОСОБА_4 , а також встановити мету та підставу призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 та її проведення на підставі документів, без участі особи.

При цьому слід звернути увагу, що зібрані слідчим та досліджені матеріали кримінального свідчать про обставини, які потребують додаткової кваліфікації чи залежно від встановленого, перекваліфікації у межах досудового розслідування.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

З огляду на наведене, неможливо вважати проведене досудове розслідування повним та ефективним.

Вказані недоліки постанови слідчого та неповноту досудового розслідування слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Викладені у скарзі представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 аргументи щодо наявності підстав для скасування постанови слідчого, заслуговують на увагу.

А тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Поновити Адвокату ОСОБА_3 строк для подання скарги.

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_5 від 27.02.2022 про закриття кримінального провадження №0000179.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 15.07.2022 о 14 год.

Слідчий суддя