Справа № 467/543/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000055 від 01 червня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михалаш Теленештського району республіки Молдова, громадянина України, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 29 травня 2021 року о 01 годині 54 хвилини, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки "ИЖ" моделі 27151 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області, був зупинений працівником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 за порушення Правил Дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів та дій, свідомо допускаючи їх наслідки, керуючись мотивами явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок та ігноруючи існуючі у сіспільстві норми та правила поведінки, з метою зневажливого ставлення до оточуючих, голосно кричав в присутності працівників сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , на зауваження останніх не реагував, провокував конфлікт з ними, виражався в їх адресу грубою нецензурною лайкою, прагнучи показати вою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Зухвалість ОСОБА_4 виражалась в тому, що на неодноразові зауваження працівників поліції в присутності інших осіб, останній не реагував та продовжував зухваліше не виконувати вимоги працівників поліції та виражатися в їх бік грубою нецензурною лайкою.

Після чого, не виконуючи законні вимоги працівників поліції. намагався покинутимісце вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим був затриманий інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 в порядку ст. 261 КУпАП, за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого був доставлений до чергової частини відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, що розташоване за адресою: вул. Шевченко 200, в смт. Арбузинка, Миколаївської області для складання адміністративного протоколу, де розуміючи, що перебуває в громадському місці, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення хуліганських дій, в присутності працівників поліції відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 виражався на адресу інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, що супроводжується особливою зухвалістю та призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності відділення поліції №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

В сукупності, попри зауваження присутніх осіб ОСОБА_4 прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в громадському місці близько години, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Обвинувачений у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, та пояснив суду, що дійсно такий факт мав місце, не пам`ятає дати, але керуючи транспортним засобом марки "ИЖ" моделі 27151 державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Шевченко в смт. Арбузинка Миколаївської області, був зупинений працівником патрульної поліції, та голосно кричав в присутності працівників патрульної поліції відділення поліції, на зауваження останніх не реагував, виражався в їх адресу грубою нецензурною лайкою. Потім, не виконуючи вимоги працівників поліції, намагався покинути місце вчинення адміністративного правопорушення, та у зв`язку з чим був затриманий інспектором патрульної поліції, після чого був доставлений до відділення поліції для складання адміністративного протоколу, де в присутності працівників поліції виражався на їх адресу нецензурною лайкою.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
При цьому, суд виходив із того, що безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані законом цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті ст. 296 КК України визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

З об`єктивної сторони хуліганство є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає дії, якими було завдано істотної шкоди особистим інтересам і які характеризувались особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Порушення ОСОБА_4 громадського порядку передбачає недотримання встановлених правил поведінки у громадських місцях. Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо.
Суб`єктивна ж сторона хуліганства характеризується умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства. При цьому неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною, тобто очевидною, безсумнівною як для винної особи, так і для очевидців його дій.
Під особливою зухвалістю слід розуміти нахабне поводження, буйство, поєднане з насильством, що спричинило завдання тілесного ушкодження чи знущання над потерпілим, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян тощо.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, суд бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває на обліку з 2009 року з діагнозом "синдром залежності від алкоголю", посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в Арбузинському МРВ пробації не перебуває, на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення проступку, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого.

Також, суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він має постійне місце проживання, стан здоров`я,а також те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, суд враховує також позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків із числа передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В даному кримінальному провадженні судові витрати відсутні.Речових доказів не має. Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, підстави для такого обрання, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ч. 1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1