Справа № 157/1177/20
Провадження №1-кп/157/13/22
УХВАЛА
Іменем України

05 серпня 2022 рокумісто Камінь-Каширський

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засід ання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2020 року за № 0000279, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Видерта, Камінь-Каширського району, Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, пенсіонер, одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 6 червня 2020 року близько 17 год. 50 хв., знаходячись у житловому будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час конфлікту та сварки умисно завдав один удар дерев`яною палицею у ділянку правого плеча та пальцями рук подер обличчя у лівій щічній ділянці ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого плеча та садна в ділянці обличчя відповідно, які по ступеню тяжкості кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання, у якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, закрити кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 125 КК України., а також письмове клопотання, у якому просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, про які заявлено потерпілою у розмірі 8000 грн., обмежившись стягненням таких витрат у розмірі 1000 грн. В обґрунтування клопотань зазначає, що встановлений ч. 1 ст. 1 ст. 49 КК України строк давності два роки, який минув з дня вчинення кримінального правопорушення, спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Якщо строк давності сплив до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи. ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) висловилася щодо кримінально-правової оцінки частої подачі клопотань про відкладення судових засідань в контексті ухилення особи від слідства та суду. У зазначеному рішенні Велика Палата зазначила, що відкладення судових засідань за клопотанням сторін або з інших причин не є ухиленням від слідства і суду та не може бути підставою для зупинення перебігу давності відповідно до ст. 49 КК України. Крім того, у цьому ж рішенні ВП ВС наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. У постанові від 26 березня 2020 року (справа № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням останнім своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. На час ухвалення вироку місцевого суду з моменту вчинення інкримінованого йому злочину закінчився строк давності, а тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю. Щодо витрат на оплату послуг адвоката, які просить стягнути потерпіла, то такі витрати мають бути співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих) послуг; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлені потерпілою витрати на оплату послуг адвоката є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим останнім часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, заявлені витрати не відповідають критерію реальності, розумності їх розміру. Адвокат вступив у справу на стадії направлення обвинувального акта до суду, справа приватного обвинувачення є максимально простою і не потребує спеціальних знань у громадянина. Велика Палата ВС сформувала позицію щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у постанові від 19.02.2020 № 755/9215/15-ц. Станом на даний час він не має роботи і ніде не працює. Адвокат потерпілої не подав жодного клопотання у справі, не здійснював особисто від свого імені збір доказів у кримінальному провадження в інтересах потерпілої, не знайомився з матеріалами кримінального провадження у суді, не приїжджав у судові засідання у м. Камінь-Каширський, оскільки приймав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. Крім того, враховуючи незначну тривалість судових засідань витрати на професійну правничу допомогу за участь у судових засіданнях в суді першої інстанції не відповідають принципу співрозмірності відносно затраченого часу проведення зазначених судових засідань. На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості потерпіла сторона не надала жодного належного, допустимого, достатнього доказу. Потерпілою стороною не зазначено конкретний перелік послуг, наданих адвокатом та затраченим ним часом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та зменшення розміру витрат на правову допомогу підтримали з наведених у цих клопотаннях підстав, окрім того, захисник ОСОБА_5 пояснив, що суд зобов`язаний невідкладно вирішити клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а щодо судових витрат, то їх розмір є не обґрунтованим з огляду на те, що представник потерпілої не брав участь у судових засіданнях безпосередньо, не надав належних доказів на підтвердження цих витрат, а подані останнім договір про правову допомогу, розрахунок витрат не були відкриті стороні обвинувачення, а тому є недопустимими доказами.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, мотивуючи тим, що у кримінальному провадженні належить встановити вину особу, призначити обвинуваченому покарання і звільнити останнього від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_7 у судовому засіданні у вирішенні клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності поклалися на розсуд суду та просили стягнути з обвинуваченого понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8000 гривень.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності належить задовольнити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ст. 49 КК України, та за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення вчинене 16 червня 2020 року.

Судом не було здобуто доказів щодо ухилення обвинуваченого від досудового слідства чи суду у даному кримінальному провадженні, а також вчинення ним з зазначеної дати по закінчення вищевказаного строку нового кримінального правопорушення, а відтак перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності у розумінні ст. 49 КК України не зупинявся і не переривався.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, за його вчинення передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або у виді громадських робіт на строк до двохсот годин, або у виді виправних робіт на строк до одного року.

Оскільки з часу вчинення зазначеного кримінального правопорушення пройшло більше двох років, тому на час розгляду справи в суді закінчилися строки давності, визначені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, після спливу яких настають наслідки, що передбачають звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 КПК України у судовому засіданні були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому було роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення вищезазначених положень дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і на закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого належить задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Доводи прокурора про можливість звільнення обвинуваченого не від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а від покарання після встановлення судом його вини, не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального законодавства, адже звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності може мати місце лише тоді, коли обвинувачений заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у разі закінчення строків давності.

Згідно із ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема із витрат на правову допомогу.

Статтею 126 КПК України встановлено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілою були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 9 жовтня 2020 року, укладеним між потерпілою ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 , згідно з яким вартість наданої правничої допомоги за цим договором визначено 8400 грн., при цьому сторони погодили, що участь адвоката у судових засіданнях Камінь-Каширського районного суду Волинської області підлягає оплаті з розрахунку 1500 грн. за одне судове засідання незалежно від його тривалості, розрахунком суми гонорару адвоката за надану правову допомогу від 9 квітня 2021 року та актом наданої правничої допомоги, згідно з яким надана адвокатом правова допомога полягала в ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, вивченні та аналізі суті обвинувального акта, підготовці до підготовчого судового засідання та судового розгляду, підготовці потерпілої до надання показань під час судового розгляду та участі у судових засіданнях, та її вартість склала 8000 грн., копією квитанції до прибуткового касового ордера № 09_04/21 від 9 квітня 2021 року, згідно з якою потерпіла сплатила адвокату на надання правової допомоги по договору у цьому кримінальному провадженні 8000 грн.

Правові підстави вважати зазначений договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару, акт наданої правничої допомоги недопустимими доказами відсутні. КПК України не передбачено відкриття, зокрема потерпілим, стороні кримінального провадження доказів на підтвердження понесення витрат на правову допомогу.

Представником потерпілої ОСОБА_7 вищезазначені докази на підтвердження понесення потерпілою витрат на правову допомогу були надіслані до суду та сторона захисту мала можливість ознайомитися з ними.

Розмір понесених потерпілою витрат є співмірним з обсягом наданої правової допомоги, яка полягала у тому числі в участі представника потерпілої у значній кількості судових засідань, а також затраченим на її надання часом, категорією справи, її складністю, і правових підстав для зменшення цих витрат немає.

Враховуючи, що закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого має місце на нереабілітуючих підставах, тому з останнього належить стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17) питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Речові докази: дерев`яну палицю циліндричної форми довжиною 83 см належить знищити, пошкоджену жіночу блузу зеленого кольору з биркою «Tadmor 2ХL» - повернути власниці ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 284, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2020 року за № 0000279, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Речові докази: дерев`яну палицю циліндричної форми довжиною 83 см знищити, пошкоджену жіночу блузу зеленого кольору з биркою «Tadmor 2ХL» повернути власниці ОСОБА_6 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде проголошено о 12 год. 45 хв.

10 серпня 2022 року.

Головуючий: ОСОБА_1