Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 25.05.2021 року, та №0001909 від 02.08.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії нетяжких, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків та потерпілих. При цьому, жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку прокурора, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.09.2022 року задоволено клопотання прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 .
Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.11.2022 року, включно. Строк тримання під вартою обчислювати з 08 години 30 хвилин 19.09.2022 року.
На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень. Згідно ч.7 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає оскаржувану ухвалу такою, яка винесена з істотним порушенням процесуальних норм. Вказує на те, що прокурором не надано жодного доказу про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. У судді не було жодних підстав для висновку про те, що у справі наявні усі підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу скасувати та ухвалити нову про відмову в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , звільнити ОСОБА_8 з під варти.
Клопотань про розгляд апеляційної скарги за його участю та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_8 не подавав суду, а тому відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд проводиться за його відсутності.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; пояснення захисника обвинуваченого, який скаргу підтримав у повному обсязі;прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Судом встановлено, що в даний час у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 25.05.2021 року, та №0001909 від 02.08.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Встановлено, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 систематично ухилявся від явки до суду за викликами, внаслідок чого його двічі було оголошено в розшук, 19.09.2022 року ОСОБА_8 був затриманий.
Також встановлено, що обираючи ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд врахував наявність доказів вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, обвинувачений не працює, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі впливати на свідків, які на даний час не допитані судом. Крім того, ОСОБА_8 свідомо систематично ухилявся від явки до суду за викликами, внаслідок чого його було оголошено в розшук, що вказує на те, що останній свідомо перешкоджає розгляду в розумні строки кримінального провадження. А тому, зазначені обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурором доведено, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України до ОСОБА_8 не може бути застосований і на думку суду не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.
Крім того, на підставі вимог ч.3 ст.183 КПК України, врахувавши майновий стан обвинуваченого, який не працює, а також вагомість ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд першої інстанції визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків за правилами п.1 ч.5 ст.182 КПК України у сумі 49 620 гривень, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з чим повністю погоджується апеляційний суд.
Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не втратили свою актуальність.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , місцевий суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його обрання.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, як про це просить захисник.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.197, 199, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 вересня 2022 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2022 року, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: