Провадження №1-кп/337/117/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001167 від 27.12.2021р. за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сабірабад, Сабірабатського району Республіка Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, має посвідку на тимчасове проживання в Україні до 29.07.2022 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ВСТАНОВИВ:
26 грудня 2021 року приблизно о 19 годині 18 хвилин ОСОБА_7 знаходився у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_8 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Так, 26 грудня 2022 року приблизно о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_7 знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_8 один удар ножем, який тримав у правій руці, в область передньої лівої частини грудної клітки, чим спричинив останньому одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, рана у 8-му міжребір`ї по середній пахвинній лінії, з ушкодженням язичкових сегментів нижньої частки лівої легені, утворенням лівобічного пневмотораксу, дихальної недостатності 1 ст., що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті та як розповів потерпілий в судовому засіданні,не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Додатково пояснив, що 26 грудня 2021 року приблизно о 19.30 годин він перебував у квартирі АДРЕСА_4 , де проживав на той час. Між ним та потерпілим ОСОБА_8 раптово виник конфлікт, в ході якого потерпілий вийшов з квартири та пішов у під`їзд. Після цього як вийшов потерпілий, він взяв на кухні звичайний кухонний ніж і теж пішов у під`їзд, де побачив ОСОБА_8 та наніс йому один удар ножем у ліву сторону грудної клітини, після чого спустився на перший поверх та пішов з будинку. Щиро кається в скоєному та розуміє, що вчинив злочин, готов понести покарання, але просить строго його не наказувати. Просить також врахувати, що відшкодував потерпілому шкоду, він до нього претензій не має.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні не оспорював фактичні обставини злочину, пояснив, що все відбувалось так, як написано в обвинувальному акті.Від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Додатково пояснив, що 26 грудня 2021 року приблизно о 19.30 годин він прийшов у квартиру АДРЕСА_4 , де проживає. Оскільки в квартирі було накурено, він зробив зауваження ОСОБА_9 , який був у квартирі. В результаті між ними виник конфлікт. ОСОБА_7 поводився агресивно, між ними виникла бійка, їх розняли, після чого він вирішив, що конфлікт вичерпано та пішов у під`їзд, де на сходовій площадці 8-го поверху встав та закурив сигарету. ОСОБА_7 залишився у квартирі. Через декілька хвилин до нього підійшов ОСОБА_7 та наніс йому один удар ножем у грудну клітину зліва знизу вверх. Після чого ОСОБА_10 відразу спустився на перший поверх, а він повернувся до квартири, де його дружина викликала швидку. Також зазначив, що обвинувачений повністю відшкодував йому шкоду, сплатив за лікування, він до нього претензій не має, просить строго обвинуваченого не наказувати.

Після оголошення перерви в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить продовжити розгляд даного кримінального провадження у його відсутність та обвинуваченого строго не наказувати.

Крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні був досліджений висновок експерта № 51п від 10.01.2022 року, згідно з яким одиночне сліпе проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, рана у 8-му міжребір`ї по середній пахвинній лінії, з ушкодженням язичкових сегментів нижньої частки лівої легені, утворенням лівобічного пневмотораксу, дихальної недостатності 1 ст., у ОСОБА_8 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Враховуючи проникаючий характер ушкодження, опис морфологічної характеристики рани на шкірі, легені, характеристики ушкодження в наданій медичній документації як «колото-різане», воно могло утворитись від дії предмета, що володіє колючо-ріжучими властивостями. Враховуючи локалізацію, кількість та морфологічний опис ушкодження, воно утворилось від одного травматичного впливу. Давність утворення тілесного ушкодження не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справі (26.12.2021р.), наданій медичній документації.

Водночас, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідження висновку експерта №51п від 10.01.2022р. та матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд у відповідності до вимог ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення тяжкий злочин, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, оскільки він висловлює жаль з приводу вчиненого, бажання виправити ситуацію, що склалася, дає критичну оцінку своїй протиправній поведінці, засуджує її, а також добровільне відшкодування завданої потерпілому шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин провадження, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, а також всіх даних про особу обвинуваченого, ставлення його до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст. 121 КК України.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого в сукупності з конкретними обставинами вчинення ним кримінального правопорушення, позиції прокурора та потерпілого, який просив строго обвинуваченого не наказувати, суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченого іспитового строку в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання. Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Тривалість іспитового строку (в межах визначених ст. 75 КК України) суд визначає теж з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обтяжуючих покарання обставин, а також з урахуванням позиції потерпілого.

На переконання суду визначений судом іспитовий строк є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту інтересів суспільства, та протягом якого можливо забезпечити дієвий контроль за поведінкою обвинуваченого та виконанням покладених на нього обов`язків.

Час попереднього ув`язнення обвинуваченого з 27.12.2021р. по 28.06.2022р. підлягає зарахуванню у строк відбуття покарання.

З метою забезпечення кримінального провадження, на підставі ч.6 ст.181, п.2 ч.4 ст.374 КПК України, враховуючи особу обвинуваченого, призначене показання, суд вважає, що підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строк дії якого визначено ухвалою суду від 28.06.2022р. до 26.08.2022р. включно, немає.

При цьому стороною захисту заявлено клопотання про можливість зміни місця проживання ОСОБА_6 та перебування під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки ним укладено новий договір оренди житла за вказаною адресою, питання зміни місця фактичного проживання викликано об`єктивними обставинами, а саме у зв`язку непорозуміннями, які виникли з власниками попереднього орендованого помешкання.
Заперечень проти задоволення такого клопотання від прокурора не надходило.
На підставі викладено, суд вважає необхідним запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 26.08.2022р. включно, залишити тим самим - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , на раніше визначених умовах.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя у справі ЄУН №337/7677/21 від 29.12.2021р., слід скасувати.
Процесуальні витрати на залучення експертів у справі відсутні.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 27.12.2021 року по 28.06.2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили, але не більш ніж до 26 серпня 2022 року включно, залишити тим самим - домашній арешт з покладанням обов`язків не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21.00 год. до 07.00 год. наступного днябез дозволу суду та поклавши обов`язки: з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час, не відлучатися із населеного пункту за місцем проживанням без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із потерпілим.

Речові докази: джинси синього кольору, светр чорного кольору з зеленими вставками, футболку білу з чорним малюнком, мобільний телефон Нокиа 5 в корпусі чорного кольору імеі1: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_9 та зберігаються у камері схову речових доказів ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - передати за належністю ОСОБА_9 ; ніж з пластиковою ручкою світло-коричневого кольору з написом «Хортиця» на лезі та ніж з пластиковою ручкою червоного, синього та білого кольорів із речовиною бурого кольору, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя у справі ЄУН №337/7677/21 від 29.12.2021р., а саме ніж з пластиковою ручкою світло-коричневого кольору з написом «Хортиця» на лезі та ніж з пластиковою ручкою червоного, синього та білого кольорів із речовиною бурого кольору.
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1