Провадження №: 1-кп/752/1201/22
У Х В А Л А
09.09.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисникаОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6

у ході проведення відкритого судового засідання у кримінальному провадженні №001618 відносно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Тбілісі, Республіки Грузії, без постійного місця проживання у м. Києві, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до житла, що кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України судом винесено на обговорення сторін питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою з огляду на те, що наявний строк добігає свого завершення, тоді як судове засідання підлягає відкладенню з об`єктивних причин.

Під час розгляду описаного процесуального питання прокурор проголосила правову позицію державного обвинувачення з цього приводу та висловилася за доцільність продовження тримання ОСОБА_4 під вартою ще на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, не всі з яких наразі допитані, вказуючи на особу обвинуваченого, який не мав постійного місця роботи та проживання у м. Києві, власного житла, легальних джерел доходів, будь-яких соціальних зв`язків, що несе у собі ризики вчинення нового кримінального правопорушення, адже обвинуваченому потрібні будуть кошти для забезпечення себе, у разі його виходу з місця попереднього ув`язнення.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 , у якої ОСОБА_4 винайняв кімнату за договором оренди від 20.06.2022 строком на 1 рік, на підтвердження чого надав договір оренди від 20.06.2022, акт приймання-передачі до нього, копію договору купівлі-продажу зазначеної квартири, картку платника податків ОСОБА_8 , копію паспорта ОСОБА_8 , витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_8 , яку просив допитати в судовому засіданні.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання.

Прокурор проти зміни запобіжного заходу заперечила.

До зали суду свідок ОСОБА_8 не прибула.

Заслухавши сторін провадження, суд відхиляє клопотання захисника про зміну запобіжного захисту та не вбачає підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу з огляду на реальність ризиків, які оголосила прокурор і з якими частково погоджується суд та зважаючи на повну недоведеність реальності виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у разі звільнення його з місця тимчасового тримання в Державній установі Київській слідчий ізолятор, з огляду на особу обвинувачено, який не мав до затримання офіційного місця роботи або ж сталих, постійних неофіційних підробітків, сім`ї та/або сталого соціально позитивного кола спілкування в Україні, з огляду на кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення та тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, відсутність доказів можливості відбуття домашнього арешту за певною адресою через неприбуття свідка ОСОБА_8 для її допиту, непроведення допиту усіх свідків сторони обвинувачення.
На переконання суду, цілком суттєвими є ризики порушення обвинуваченим обов`язку прибуття до суду та вчинення нового кримінального правопорушення саме з огляду відсутність легального джерела доходу в Україні, соціально-емоційної прив`язки до держави України, де відносно нього відбувається розгляд кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину, особливо в умовах воєнного стану.
При цьому, суд враховує, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у державі запроваджено воєнний стан, тривають бойові дії, працівники правоохоронних структур несуть посилену службу та залучені до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави вести мову про відсутність гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченим умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі задоволення відповідного клопотання захисника.
У своїй усталеній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (п. 219 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України).
Також суд вважає, що продовження запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, та не зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
За наведених обставин продовження на 60 діб існуючого запобіжного заходу є обґрунтованою процесуальною дією, оскільки суду не було доведено обставин зменшення ризиків за ст. 177 КПК України та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст. 177, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 07.11.2022 включно.
Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 09.09.2022.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Зобов`язати сторону обвинувачення забезпечити переклад для обвинуваченого тексту ухвали суду на рідну для нього мову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1