Справа № 727/855/22
Провадження № 1-кп/727/177/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР № 0000046/ за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець Подільський, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільненого 06.10.2020 року по відбуттю строку покарання, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Так, 30.12.2021 року близько 11 год. 48 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав «Щипці-утюжок д/вол. Gemei GM-416», вартістю 429 грн.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця скоєного злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 429 грн.
Крім цього, 31.12.2021 року близько 13 год. 09 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, переслідуючи мету особистого збагачення, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, перебуваючи, за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно, протиправно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав «Щипці-утюжок д/вол. Gemei GM-416», вартістю 429 грн.
Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця скоєного злочину пішов, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 429 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, тобтотаємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що напередодні зазначених подій, які викладені в обвинувальному акті він купив в магазині «Копійочка» блендер, який не працював та був несправний. А тому, в подальшому, він дійсно 31.12.2021 року зайшов магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і з нього двічі викрав щипці-утюжок. В подальшому був готовий їх добровільно повернути, але власник відмовився, тому він відшкодував завдану ним шкоду в гривневому еквіваленті. На даний час шкода ним відшкодована повністю. У вчиненому розкаюється, просить суд його суворо не карати та не позбавляти реально волі.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Міру покарання залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше судимою (т.1 а.с.83-85);на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.86); на обліку у лікаря-нарколога не перебуває(т.1 а.с. 87).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах ч.2 ст. 185 КК України, а саме у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

При цьому, враховуючи той факт, що обвинувачений є особою раніше судимою, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, за які реально відбував покарання, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_4 вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, не працює офіційно, має слабкі соціальні зв`язки, беручи до уваги, що покарання яке суд призанчає ОСОБА_4 , передбачає позбавлення волі, з метою запобігання ризикам, визначених ч.1 ст. 177 КПК України, спробам переховуватися від органів суду та ухилення від відбування покарання, що буде суперечити основному принципу відправлення правосуддя незворотність покарання, а також з метою виключення спроб вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч.ч.1,2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, в також відповідатиме забезпеченню прав та інтересів суспільства та самого обвинуваченого.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 181, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрити ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: DVD+R диск із відеофайлами, який згідно постанови слідчого від 20 січня 2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: DVD+R диск із відеофайлами, який згідно постанови слідчого від 25 січня 2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору .

Суддя: ОСОБА_1