Справа № 308/4035/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозру,
В С Т А Н О В И В:
Захисник адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, згідно з якою просить:
витребувати та в ході судового розгляду дослідити (переглянути) в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000378 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2022, відносно ОСОБА_4 ;
скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2022;
зобов`язати відповідальних осіб Ужгородської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000378 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2022, відносно ОСОБА_4 , вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату і час повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату та час набуття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу підозрюваного.
В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознакам вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Захисник вказує, що згідно з даними досудового розслідування 26.03.022 року приблизно о 16 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 39, КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей Закарпатської області», а саме в палаті №3, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , 1972 року народження, підійшовши зі спини, застосував, щодо останнього прийом удушення, в результаті якого він разом із ОСОБА_7 впали на підлогу та почали кричати. Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 утримував його за шию, допоки ОСОБА_7 не перестав подавати ознаки життя. Згідно результатів проведеного судово-медичного розтину, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала в наслідок механічної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів шлунковим вмістом.
26.03.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
27.03.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.
З приводу передбачених законом підстав для оскарження повідомлення про підозру захисник вказує, що положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України набрали чинності 16.03.2018 року відповідно до Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Згідно п. 4 § 2 Розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Кримінальне провадження № 0000378 внесене до ЄРДР 26.03.2022 року, тобто після набрання чинності 16.03.2018 року Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Таким чином, положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України застосовні до кримінального провадження № 0000378. Повідомлення про підозру підзахисному було складено 27.03.2022 року, тобто воно може бути оскаржене до слідчого судді після спливу двомісячного строку, а саме після 27.03.2022 року, що було дотримано в даному випадку.
Щодо недотримання змісту письмового повідомлення про підозру захисник зазначає наступне:
відсутність стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа (п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України), з огляду на те, що по усьому тексту повідомлення про підозру після стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення наведено висновки про винуватість підзахисного у вчиненні даного кримінального правопорушення, проте відсутній стислий виклад обставин, в яких підозрюється підзахисний;
порушення презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України, ч. 5 ст. 17 КПК України), так як вказуючи у підозрі про винуватість підзахисного у вчиненні злочинів, було порушено вимоги до змісту повідомлення про підозру та порушено презумпцію невинуватості, що закріплена в ст. 62 Конституції України та в ст. 17 КПК України. Згідно зі ст. 19 Конституції України та ст. 9 КПК України органи досудового розслідування повинні дотримуватись вимог закону. Глава 22 КПК України надає для слідчого та прокурора право для повідомлення про підозру, в якому зазначаються відомості про те, в чому підозрюється, але аж ніяк не для встановлення винуватості особи в даному повідомленні, що має місце в даному випадку. Встановлюючи винуватість особи в повідомленні про підозру слідчий вийшов за межі наданих йому повноважень, взявши не себе повноваження суду, до повноважень якого належить встановлення винуватості або невинуватості осіб, що прямо заборонено ч. 2 ст. 5 Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;
відсутність достатніх доказів для повідомлення про підозру підзахисному, зокрема, посилаючись на положення ст. ст. 3, 19, 63, 68 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 9, 17, 276 ч. 1 п. 3 КПК України, захисник зауважує, що згідно з інформацією, здобутої слідчим/прокурором в даному кримінальному провадженні та наявних письмових висновків судово-медичних експертів вбачається, що ОСОБА_4 не завдав жодної шкоди життю чи здоров`ю ОСОБА_7 . В матеріалах кримінального провадження станом на день подання скарги наявні 3 висновки СМЕ відносно потерпілого. Таким чином, на думку захисника, на даний час в кримінальному провадженні відсутні достатні докази для повідомлення підзахисному про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення. У зв`язку із відсутністю у матеріалах кримінального провадження прямих, достатніх та належних доказів, які б окремо або у своїй сукупності підтверджували факт вчинення підзахисним кримінального правопорушення стосовно потерпілого, наявністю доказів, які доводять непричетність до інкримінованого правопорушення, а також наявністю у сторони захисту зауважень щодо порядку отримання доказів, у зв`язку з чим деякі із них у судовому порядку мають бути визнані недопустимими, захисник вважає, що вищевказане повідомлення про підозру підлягає скасування слідчим суддею. Враховуючи, що слідчий не дотримався змісту повідомлення про підозру, встановленого п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, не вказавши стислого викладу обставин кримінальних правопорушень, в яких підозрюється підзахисний, порушив презумпцію невинуватості, незаконно привласнив функції суду, склав повідомлення про підозру за відсутності достатніх доказів для її складання, захисник просить скасувати повідомлення про підозру для підзахисного в даному кримінальному провадженні та зобов`язати відповідальну особу вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про дату і час повідомлення про підозру підзахисному та виключення відомостей про дату та час набуття підзахисним статусу підозрюваного;
відсутність складу кримінального правопорушення, зокрема, посилаючись на диспозицію ч. 1 ст. 115 КК України, захисник зауважує, що у відповідності до підозри ОСОБА_4 підозрюється в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі. Сторона захисту вважає, що у діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, відповідно повідомлення про підозру має бути скасоване, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Захисник також зазначає, за наслідками ознайомлення з матеріалами даного кримінального провадження вбачається, що на сьогодні відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , підійшовши зі спини, застосував щодо останнього прийом удушення, в результаті якого він разом із ОСОБА_7 впали на підлогу та почали кричати та продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 утримував його за шию, допоки ОСОБА_7 не перестав подавати ознаки життя. Разом з тим, як вбачається із наявного в матеріалах кримінального провадження висновку експерта № 154 від 26.04.2022 року Ужгородського районного відділення СМЕ - ОСОБА_8 , то на основі вище викладених даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 , з врахуванням даних додаткових лабораторних досліджень, згідно із питаннями, поставленими на вирішення експерту, експерт прийшов до наступного заключення: смерть ОСОБА_7 настала внаслідок механічної асфіксії, яка виникла від аспірації шлункового вмісту у дихальні шляхи (трахею, великі та малі бронхи) і була зумовлена блювотним рефлексом. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні трупа у просвіті трахеї і бронхів блювотних мас, ідентичних шлунковому вмісту, загальноасфіктичних ознак. Також, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які виникли внаслідок дії твердих тупих предметів по механізму здавлення, якими могли бути руки сторонньої особи, є прижиттєвими, стосовно живих осіб відносяться до легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті. Окрім цього, сторона захисту звертає увагу на те, що згідно наявного у справі висновку судово-психіатричного експерта № 55 від 28.04.2022 року КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» ЗОР, то підозрюваний ОСОБА_4 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду з психотичними симптомами. Психічний стан ОСОБА_4 позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння та позбавляє у теперішній час, та потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити таку.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги захисника, оскільки вказана підозра була предявлена ОСОБА_4 на наступний день після вчинення кримінального правопорушення. На даний час у провадженні проведено ряд експертиз та ще буде проведено комплексну експертизу. Форма повідомлення про підозру, яка передбачена КПК України дотримана, обставини вказані у підозрі. Прокурор зауважив, що у повідомленні про підозру нема жодного слова де б було вказано, що ОСОБА_4 обвинувачений, а зазначено, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. Вказав, що досудове розслідування триває та буде призначено комплексну експертизу, яка вкаже причинно-наслідковий зв`язок між діями підозрюваного та настанням смерті потерпілого, а тому вважає клопотання необґрунтованим. Також прокурор повідомив, що після проведення всіх необхідних експертиз може бути змінено кваліфікацію кримінального правопорушення.
Заслухавши сторін кримінального провадження, розглянувши скаргу та дослідивши додані матеріали кримінального провадження № 0000378, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п. 10 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Зважаючи на правову природу зазначеного виду оскарження, в ході його здійснення слідчим суддею перевіряється наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення процесуального порядку такого повідомлення.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
26.03.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: палата №3, в приміщенні психіатричної лікарні, по вул. Електрозаводська, 39, м. Ужгород, о 18 год. 00 хв.
У рамках даного кримінального провадження 27.03.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
Відповідно до короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення 26 березня 2022 року о 16 год. 27 хв. надійшло повідомлення до чергової частини Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про те, що в м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 39 у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей Закарпатської області» працівниками закладу виявлено тіло громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без ознак життя. Виїздом СОГ на місце події, встановлено, що між ОСОБА_7 та пацієнтом даного закладу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування у туалетній кімнаті відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , підійшовши ззаду до ОСОБА_7 , застосував прийом удушення та під вагою ОСОБА_7 вони впали на підлогу, після чого працівниками медичного закладу були прийняті міри щодо врегулювання конфлікту, а саме намагання відштовхнути ОСОБА_4 від ОСОБА_7 та було викликано швидку медичну допомогу. По приїзду швидкої було констатовано смерть ОСОБА_7 . Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 проходив стаціонарне лікування уданому закладі з діагнозом: шизоафективний розлад, маніакальний тип, безперервний перебіг. (F -25.0). ОСОБА_4 направлений на стаціонарне лікування до даного закладу з м. Київ 25.03.2022 із діагнозом: маніакальний психотичний розвиток.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за тлумаченням Європейського суду з прав людини вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга № 6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга № 8130/78) Європейський суд з прав людини констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію Європейський суд з прав людини у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.
З огляду на зазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.
Як закріплено в ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
В скарзі захисник, як підстави для її задоволення, зауважує на відсутності стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, порушенні презумпції невинуватості, відсутності достатніх доказів для повідомлення про підозру та відсутності складу кримінального правопорушення.
Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 27.03.2022 ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру містить стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також інші суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру.
Тобто, оскаржуване повідомлення про підозру за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості, а відтак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення були дотримані зазначені вимоги закону в повному обсязі.
Як в матеріалах поданої скарги, так і в судовому засіданні, стороною захисту не наведено даних, які б спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.
Слідчий суддя наголошує, що за визначенням Європейського суду з прав людини наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, № 182, с. 16, п. 32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, № 300-A, с. 27, п. 55).
Оцінюючи в сукупності наведені обставини провадження, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у контексті її розуміння Європейським судом з прав людини.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання виконання судом обов`язку щодо надання обґрунтування, яке випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи.
Разом з тим, вимоги захисника зобов`язати відповідальних осіб Ужгородської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000378 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про дату та час набуття останнім статусу підозрюваного, також не підлягають задоволенню з огляду на приписи ст. ст. 26, 307 КПК України, оскільки виходять за межі повноважень слідчого судді.
Враховуючи тимчасову непрацездатність слідчого судді ОСОБА_1 з 06.06.2022 року по 13.06.2022 року, включно, повний текст ухвали складено та проголошено 14.06.2022 року, тобто невідкладно, не пізніше першого робочого дня після закінчення тимчасової непрацездатності.
Керуючись ст. ст. 26, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000378, відомості про яке 26.03.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про скасування повідомлення про підозру.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 14 червня 2022 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1