Справа №345/57/20
Провадження № 1-кп/345/159/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2022 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6
ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні малолітня дитина, громадянина України, засудженого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2022 за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, громадянина України, засудженого вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.02.2022 за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах:

Так, 18.09.2019 року ОСОБА_6 на автомобілі марки ВАЗ 21063, який перебуває у його користуванні та належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_7 перебували в смт. Рожнятів в знайомих дівчат.
Близько 03:00 год. 18.09.2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , повертаючись на вказаному автомобілі додому в напрямку м.Калуша та проїжджаючи автодорогу Н-10 у смт. Брошнів-Осада, Рожнятівського району, побачили на обочині невідомого чоловіка, який зупиняв їх автомобіль. Зупинившись біля ОСОБА_9 , останній попросив підвезти його у м. Івано-Франківськ, на що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 погодились, якщо він заправить їх пальним. Погодившись на всі умови, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , направились на АЗС «Укрнафта», що в м. Калуш, по вул. Долинській.

Перебуваючи на АЗС «Укрнафта», ОСОБА_9 направився до касової зони, щоб розплатитись за пальне, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишились біля автомобіля. Побачивши в ОСОБА_9 гаманець із грошима, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, про що повідомив ОСОБА_7 . Вступивши в злочинну змову із ОСОБА_7 , та розподіливши ролі, продовжили рух в напрямку м. Івано-Франківськ.
В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , рухаючись автодорогою Н-10 у напрямку м. Івано-Франківськ та перебуваючи у с. Вістова, Калуського району, ОСОБА_6 заглушив вказаний автомобіль та повідомив, що він нібито поламався та його треба штовхнути, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли з автомобіля, в цей момент, згідно попередньої домовленості ОСОБА_7 наніс удар у спину ОСОБА_9 та подолав його опір за допомогою фізичної сили, після чого виконуючи свою роль у вчиненні кримінального правопорушення, згідно попередньої домовленості ОСОБА_6 , витяг із кишені ОСОБА_9 гаманець чоловічий чорного кольору марки «MD Collection» вартістю 267 грн. з грошовими коштами в сумі 2200 грн.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із викраденим гаманцем із грошовими коштами на вказаному автомобілі поїхали в напрямку м.Калуша та грошовими коштами розпорядились на власний розсуд.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2467,00 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнали повністю, обставини вчинення ними кримінального правопорушення підтвердили в повному обсязі відповідно до викладеного. Розкаялися у вчиненому, просили суворо їх не карати, оскільки потерпілому відшкодовано всі завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_9 подав суду заяви про розгляд кримінального провадження у його відсутності. Зазначив, що йому відшкодувано завдані збитки та в нього відсутні будь-які претензії матеріального та морального характеру. Просив призначити обвинуваченим покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки вони не заперечують проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд з`ясував, що обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я .

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на «Д» обліку в нарколога не перебуває та перебуває на «Д» обліку у психіатра, однак згідно висновку судово-психіатричного експерта № 247/2019 будь-якими психічними розладами не страждає та не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений та має на утриманні малолітню дитину, а також пом`якшуючі обставини, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання 4 роки позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити йому покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, а також звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Також суд враховує думку захисника, який просив призначити ОСОБА_6 покарання у виді тримання під вартою із застосуванням ст. 69 КК України та із врахуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити йому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком суду від 22.02.2022, а також звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком та визначенням йому обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на ОСОБА_10 обліку в нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений та дружина на даний час перебуває в стані вагітності, а також пом`якшуючі обставини, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, думку потерпілого, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання 4 роки позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно визначити йому покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, а також звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Також суд враховує думку захисника, яка просила призначити ОСОБА_7 покарання у виді тримання під вартою із застосуванням ст. 69 КК України, а в решті підтримала позицію іншого захисника.
З урахуванням наведеного, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не знаходить.

Згідно з частиною 4 статті 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом також встановлено, що вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено їм покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України їх звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком терміном 2 роки.

Тому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покарання за попереднім вироком, суд визначає їм остаточне покарання у виді позбавлення волі, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє їх від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши обвинуваченим 3 (трьох) річний іспитовий строк, із покладенням на них обов`язків, згідно з ст.76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України покласти на обвинувачених.

Питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2022 року, менш суворого покарання за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_6 попередньо обраний запобіжний захід у виді застави.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання - 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням за попереднім вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2022 року, менш суворого покарання за даним вироком, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_7 попередньо обраний запобіжний захід у виді застави.

Речові докази: свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 714 гривень, ключі від автомобіля ВАЗ (два ключі), гаманець чоловічий чорного кольору. грошові кошти в сумі 323 гривні, чотири банківські картки, транспортний засіб марки ВАЗ 21063 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , - повернути законним володільцям;

-медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 без номера із зазначенням в лівому верхньому куті Дитяча поліклініка, - повернути Каліській ЦРЛ,

-медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 (учнівський зошит) Верхнянської амбулаторії ФАП та медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_6 КЗ «Р-л Крр» - повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в солідарному порядку на користь держави 628,04 гривень витрат на проведення експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий