Справа № 134/516/22
УХВАЛА
Іменем України

18 травня 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топилівка Чигиринського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

встановив:

10 травня 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув 1/2 строку призначеного покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити. Пояснив, що за час відбування покарання був працевлаштований, має заохочення, у вчиненому злочині розкаюється.

Представник виправного центру вказав, що засуджений характеризується позитивно, при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що засуджений почав відбувати покарання у виді обмеження волі лише з грудня 2021 року, працює нетривалий час, тому неможливо зробити висновок, що він став на шлях виправлення, а відтак його клопотання про умовно-дострокове звільнення є передчасним.

Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 24 грудня 2019 року засуджено вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 286 КК України, з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Зараховано у строк покарання досудове тримання під вартою.

Згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 08 квітня 2021 року засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання більш м`яким у виді обмеження волі на 2 роки 5 місяців 22 дні. Цією ж ухвалою постановлено зарахувати в строк відбування покарання час слідування під вартою з дня вступу ухвали в законну силу до дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі, з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі. Дана ухвала набрала законної сили 28 вересня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30 вересня 2019 року.

З 02 жовтня 2019 року по 10 липня 2020 року засуджений ОСОБА_4 перебував в СІЗО м. Києва, зарекомендував себе посередньо, заходи заохочень та стягнень не застосовувалися.

З 10 липня 2020 року по 02 грудня 2021 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Божковська ВК (№ 16)», був працевлаштований різноробочим виробничої зони установи, зарекомендував себе позитивно, порушень не допускав та 4 рази був заохочений.

З 02 грудня 2021 року по теперішній час - відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)». По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований згідно строкового трудового договору № 56-22 від 10.02.2022 на контрагентському об`єкті ПП «Вікторі О», де працює на даний час.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 характеризується позитивно, дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму утримання не допускає. За сумлінну поведінку та ставлення до праці один раз був заохочений.

Проявляє соціально-корисну ініціативу, приймає участь в суспільному житті відділення.

Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки. Відвідує заходи виховного характеру, робить для себе належні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 1/2 строку покарання, а саме: 30 вересня 2021 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 23 від 13 грудня 2021 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 154 ч. 8 КВК України.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень засуджений ОСОБА_4 має п`ять заохочень у виді подяки, заходи стягнення не застосовувались.

Згідно довідки про доходи, дохід засудженого ОСОБА_4 за час від відбування покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» становить 12955,80 грн.

Станом на 18 травня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбув 1/2 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 1 рік 2 місяці 7 днів.

Головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Відбувши 1/2 частини строку покарання у ОСОБА_4 виникло законне право на умовно-дострокове звільнення, яким він скористався, подавши відповідне клопотання.

Те, що він почав відбувати покарання у виді обмеження волі з грудня 2021 року, при тому, що заміна покарання більш м`яким відбулася згідно ухвали суду від 08 квітня 2021 року, яка набрала законної сили 28 вересня 2021 року, сталося з незалежних від нього причин.

Пом`якшуючи покарання засудженому ОСОБА_4 , суд вже встановив, що він став на шлях виправлення. І в подальшому засуджений ОСОБА_4 демонстрував тенденцію до виправлення, оскільки після прибуття до виправного центру працевлаштувався та отримує заробітну плату, характеризується позитивно, отримав заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Хоча засуджений ОСОБА_4 має всього одне заохочення після застосування до нього положень ст. 82 КК України, суд розглядає поведінку та характеристику засудженого за весь період відбуття покарання, а не за окрему його частину.

Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що наявні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , оскільки останній станом на 18 травня 2022 року відбув 1/2 строку покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року, довів своє виправлення, а тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року, умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 7 днів від подальшого відбування покарання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя