Справа № 362/2913/22
Провадження № 1-кп/362/502/22
ВИРОК
Іменем України

14.09.2022 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
зихисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000055 від 30.01.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжньої, працюючої керівником проектів АТ «ОТП банк», раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2022 близько 06 години 20 хвилин на 62 км + 900 м автодороги «Київ-Одеса» ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Mazda CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Одеса, в порушення вимог п. 2.3 б), п. 11.2, п. 1.10, п. 11.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001, виїхала на призначений для зустрічного руху бік дороги та допустила зіткнення із автомобілем «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в напрямку м. Києва.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 від отриманих травм загинула на місці події.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 1.10, 11.2 та 11.4 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 .
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе за ч. 2 ст. 286 КК України визнала повністю і пояснила, що 30.01.2022 керувала власним автомобілем, а той день був великий снігопад, все засніжено, погане освітлення, мінімальна видимість, дорожньої розмітки не було видно через сніг. Вона їхала дуже обережно і до самого зіткнення була впевнена, що рухається по своїй полосі руху. Раптом вона побачила перед автомобілем фари і відчула зіткнення, яке сталося на зустрічній смузі руху. Вона має 4 роки стажу, ніяких ДТП до цього випадку не було. У вчиненому щиро розкаюється, просить вибачення в потерпілого. Вона відшкодувала моральну шкоду родичам померлої, матеріальну шкоду за узгодженням із потерпілим буде відшкодовано страховою компанією після ухвалення вироку. На даний час запропонувала і готова оплатити інші витрати і шкоду потерпілим (встановлення пам`ятнику померлій ті ін.).
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що є батьком померлої ОСОБА_9 , 30.01.2022 дійсно був сильний снігопад і погана погода, йому подзвонив зять і повідомив про ДТП і про те, що його дочка померла. ОСОБА_4 відшкодувала йому моральну шкоду в сумі, яку вони визначили, спричинену смертю дочки. Залишається ще не відшкодована матеріальна шкода, однак вона підлягає відшкодуванню страховою компанією, тому претензій до обвинуваченої в цій частині в нього немає.
Захисник ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_7 підтвердили пояснення обвинуваченої та потерпілого в частині відшкодування моральної та матеріальної шкоди.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.
Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала повністю), особу обвинуваченої, а саме: раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, не одружена, працює, а також думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами, думку потерпілого, який проти застосування ст. 75 КК України не заперечував.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи все вище зазначене, суд вважає за необхідне призначити їй основне покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілого, даних про особу обвинуваченої, її молодий вік, ставлення особи до своїх дій, повне визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість застосування до основного покарання вимог ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання з випробовуваннямта встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При вирішенні питання щодо застосування додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує конкретні обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась, у тому числі, через складні погодні умови. Крім того, обвинувачена має 4 роки водійського стажу, її офіційна робота пов`язана із керуванням автомобілем, є єдиним джерелом доходу, відомості щодо порушення нею правил дорожнього руху та притягнення за це до адміністративної відповідальності відсутні, вчинила кримінальне правопорушення вперше.
Також суд враховує, що хоча тяжкі наслідки у виді смерті людини є невиправними і не можуть бути компенсовані у матеріальному виразі, ОСОБА_4 добровільно відшкодувала узгоджену із потерпілим моральну шкоду, стосовно матеріальної шкоди сторони прийшли до згоди щодо виплат з боку страхової компанії. Обвинувачена щиро розкаялась, сприяла об`єктивному встановленню фактичних обставин.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України законодавцем віднесено до злочинів проти безпеки руху, тому думка потерпілого щодо виду та розміру покарання сама по собі не є вирішальною в цьому питанні (Правовий висновок Верховного Суду у справі № 396/1429/19).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченої витрати, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 9336 грн. 08 коп., що складають:

- витрати на проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження деталей транспортних засобів» (висновок № СЕ-19/111-22/8625-ТР) вартістю 1372 грн. 96 коп.;

- витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічне дослідження» (висновок № СЕ-19/111-22/12999-ІТ), вартістю 2265 грн. 36 коп.;

- витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок № СЕ-19/111-21/13039-ІТ), вартістю 1716 грн. 20 коп.;

- витрати на проведення судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» (висновок № СЕ-19/111-21/13001-ІТ), вартістю 1716 грн. 20 коп.;

- витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» (висновок № КСЕ-19/111-22/26389-ІТ), вартістю 2265 грн.36 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 9336,08 грн. (девять тисяч триста тридцять шість) грн. 08 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченковского районного суду м. Києва від 04.02.2020, на майно, а саме: автомобіль марки «Mazda CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про ртеєстрацію траснпортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченковского районного суду м. Києва від 04.02.2020, на майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ» 2121, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_8 , - скасувати.
Речові докази:

- автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Біла Церква, вул. Матросова, 48 а, повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

- автомобіль «Mazda CX-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: м. Біла Церква, вул. Матросова, 48 а, повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1