Справа № 274/5434/22
Провадження № 1-кс/0274/1235/22
"06" жовтня 2022 р. м. Бердичів
Слідча суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
04.10.2022 слідчий ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом позбавлення ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 права відчуження, користування, розпорядження майном, а саме: автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Т4" днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 та деревами породи дуб, які вилучено в ході проведення оглядів місця події від 29.09.2022.
Доводи слідчого, наведені в клопотанні
На обґрунтування клопотання слідчий вказав, що досудовим розслідуванням установлено, що 29.09.2022 надійшло повідомлення про те, що за адресою м. Андрушівка вул. Лисенка, на узбіччі дороги було зупинено автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Т4" днз НОМЕР_1 який перевозив деревину породи дуб, без відповідних документів.
Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами установлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 1990 року народження, жителі Житомирської області, Бердичівського району, м. Андрушівка.
З метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення майна, а також для проведення слідчих (розшукових) дій, перевірки на причетність осіб до вчинення інших кримінальних правопорушень, накладення арешту на вилучене майно слідчий вважає доцільним.
Процедура, позиції учасників провадження
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання, пояснив, що інші слідчі дії не праведно, зокрема не встановлено можливого місця порубки деревини, також кваліфікація дій осіб не змінена. При вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.
Володілець майна ОСОБА_4 пояснила, що вона найняла людей та вони здійснили збір дерев які попадали, з тим, щоб палити в котлові та обігріти так будинок. Вона не здійснювала порубки дерев. Просить повернути майно. Автомобіль вона орендувала на кілька днів та він їй не належить.
Кримінально-процесуальне законодавство
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.
Частиною третьою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3- 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Обставини, встановлені слідчою суддею, їх оцінка та висновки
Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.09.2022 на узбіччі дороги за адресою м. Андрушівка вул. Лисенка було виявлено автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Т4" днз НОМЕР_1 , який перевозив деревину породи дуб в кількості близько 2,5 м. куб без відповідних документів. Слідчий вилучив автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Т4" днз НОМЕР_1 VIN НОМЕР_2 та деревину породи дуб.
Разом із тим, матеріали клопотання не містить відомостей про факт незаконної порубки дерев у лісах, захисних чи інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.
Досліджені в судовому засіданні докази та обставини, викладені у клопотанні не свідчать поза розумним сумнівом про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Будь-які слідчі дії, окрім огляду та вилучення майна, у даному кримінальному провадженні, не проведено.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.
Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вагомість доказів, доданих до клопотання, які не свідчать поза розумним сумнівом про вчинення кримінального правопорушення та необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, зважаючи на позицію самого слідчого, який при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, слідча суддя вважає, що обмеження права власності не буде співмірним із завданням кримінального провадження та накладення такого арешту на майно матиме негативні наслідки для власника та володільця майна.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 376, 392, 532 КПК України,
п о с т а н о в и л а:
Тимчасово вилучене майно підлягає поверненню власникові чи володільцеві.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1