У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 400 003 15 від 15 січня 2020 року стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого слюсарем-сантехніком у ТОВ Будгарант-2007, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18.03.2021 ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортним засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовий строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У провадженні стягнуто процесуальні витрати.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він 14.12.2019, приблизно о 07 год. 55 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки ЗАЗ TF 699Р, д.н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не врахував дійсну дорожню обстановку, яка є сукупністю факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги тощо, які повинен урахувати водій під час вибору швидкості, стану транспортного засобу та прийомів керування транспортним засобом, виїжджав з автостоянки неподалік б. 2/1 по пр. Соборності в бік б. 5А по пр. Миру в м. Києві, в момент очищення лобового скла від снігу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який рухався дворовою територією.

Внаслідок наїзду пішохід отримав тілесні ушкодження та був доставлений до медичного закладу.

ОСОБА_6 допустив порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-286-2020 від 02.03.2020, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі лівого колінного суглоба у вигляді перелому латерального виростка великогомілкової кістки, синовіїту, бурситу.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №12-1/1892 від 16.07.2020, у водія ОСОБА_6 була технічна можливість уникнення дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог вказаних пунктів.

Тобто в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля ЗАЗ TF 699Р ОСОБА_6 вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , скасувати вирок суду в частині призначеного йому покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, у решті вирок залишити без змін, з обґрунтуванням апеляційних вимог.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку прокурора про можливість розгляду провадження у відсутність обвинуваченого ОСОБА_6 за тим, що перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , який подав апеляційну скаргу, відмовляється від неї, а, отже, питання про погіршення становища ОСОБА_6 не розглядається, а тому участь обвинуваченого не є обов?язковою, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який заперечував проти розгляду провадження у відсутності обвинуваченого, колегія суддів приймає рішення про проведення судового засідання у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 за позицією прокурора у суді апеляційної інстанції.

14.06.2022 до Київського апеляційного суду надійшло клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги, яку він подав на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 286 КК України.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_7 про необхідність закриття апеляційного провадження у порядку ст. 403 КПК України, у зв?язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги, яку він подав на досліджуване судове рішення, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення клопотання першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 про відмову від апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю за наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.

Приписами ч. 2 ст. 403 КПК України встановлена необхідність закриття апеляційного провадження, якщо при відмові від апеляційної скарги вирок суду першої інстанції не був оскаржений іншими особами.

Оскільки перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 відмовився від апеляційної скарги на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 286 КК України, яку він подав, а іншими особами досліджуваний вирок суду першої інстанції не оскаржений, апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.03.2021 у кримінальному провадженні № 120 201 000 400 003 15 від 15.01.2020 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - підлягає безумовному закриттю.

На дані висновки не може вплинути позиція потерпілого ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції про те, що вирок суду стосовно ОСОБА_6 ухвалено у його-потерпілого відсутність за неналежного його повідомлення про дату, час та місце розгляду провадження, з яким він не погоджується, а тому і проти закриття апеляційного провадження, - оскільки суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції тільки в межах поданої апеляційної скарги за приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, як у даному випадку за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , саме за якою і було відкрито апеляційне провадження, що підлягає безумовному закриттю за відповідною заявою.

Прийняття даного рішення не позбавляє потерпілого ОСОБА_8 чи адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси потерпілого у досліджуваному провадженні, права оскаржити вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18.03.2021 стосовно ОСОБА_6 у порядку, що визначений главою 31 КПК України.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 березня 2021 року у кримінальному провадженні № 120 201 000 400 003 15 від 15 січня 2020 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_10 ОСОБА_2