ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4519/22
провадження № 1-кс/753/816/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" травня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бочманівка Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, перебуває у цивільному шлюбі, має п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, офіційно не працюючого, керівника благодійної організації «Благодійний фонд «Врятуй рідну країну», проживає по АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні 06 травня 2022 року незаконного позбавлення волі та викрадення людини з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, катуванні, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого отримати від нього відомості, за попередньою змовою групою осіб, незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, вимаганні, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджується протоколами огляду місця події, обшуків, огляду оптичних носіїв, допитів свідків та потерпілих, пред`явлення осіб для впізнання, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також на думку слідчого та прокурора мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконно впливати на свідків та потерпілих, які своїми показами викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, вчинити інший злочин, оскільки не має постійного місця роботи та засобів для власного забезпечення. Прокурор зазначив, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що на його думку жоден з вказаних слідчим та прокурором ризиків не має належного підтвердження, а з огляду на дані про особу підзахисного, зокрема його міцні соціальні зв`язки, обумовлені наявністю постійного місця проживання, знаходженні на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей та матері, керівництвом благодійним фондом, належна процесуальна поведінка підозрюваного буде забезпечена шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та допитавши свідків, слідчий суддя вважає останнє таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджується наявними у матеріалах кримінального провадження протоколами огляду місця події, обшуків, під час яких було виявлено та вилучено викрадене майно потерпілих, огляду оптичних носіїв, відеозаписи з яких підтверджують знаходження підозрюваного у місці, де було вчинено злочин, допитів свідків та потерпілих, пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких потерпілими було впізнано ОСОБА_4 як особу, яка приймала участь у вчинені інкримінованих йому дій, іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, за яким він мешкає разом з цивільною дружиною ОСОБА_7 та двома спільними малолітніми дітьми, окрім яких має на утриманні ще трьох малолітніх дітей, які мешкають окремо, є керівником офіційно зареєстрованої з 2017 року благодійної організації «Благодійний фонд «Врятуй рідну країну», про що зазначено у відкритих офіційних джерелах, утримує свою мати, яка проживає окремо, однак хворіє на тяжкі захворювання, що потребують постійного та коштовного лікування та є інвалідом третьої групи.
В судовому засіданні з показань допитаного свідка ОСОБА_7 встановлено, що вона дійсно проживає разом з ОСОБА_4 та має з ним спільних малолітніх дітей 2019 та 2020 років народження, окрім яких підозрюваний також утримує ще трьох малолітніх дітей та матір, які проживають окремо.

Свідок ОСОБА_8 , допитана в судовому засіданні, показала, що підозрюваний є її сином та забезпечує матеріально її регулярне лікування з приводу тяжких захворювань, якими вона страждає, характеризувала підозрюваного виключно з позитивної сторони.

Враховуючи вище наведене слідчий суддя вважає, що ризик втечі ймовірно може мати місце, проте ступінь останнього не є високим.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які своїми показами викривають підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину, то такі твердження слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні не підтверджено будь-якими фактами або ж обставинами. Сам факт того, що показання свідків та потерпілих викривають підозрюваного не може свідчити про наявність у останнього намірів незаконно впливати на вказаних осіб., а тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Щодо обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як зазначено вище, підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні цивільну дружину, п`ятьох малолітніх дітей та матір, яка страждає тяжкими захворюваннями та потребує періодичного лікування, займається соціально значущою діяльністю, а саме з 2017 року керує благодійною організацією, що свідчить про наявність у ОСОБА_4 сталих та міцних соціальних зв`язків. З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що у даному випадку ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювати точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Слідчий суддя вважає, що застосування такого запобіжного заходу, як тимчасове утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не є обґрунтованим для забезпеченням кримінального провадження, з урахуванням обставин наведених вище. Зокрема, наявність одного ризику, який не має високого ступеня вірогідності, унеможливлює застосування тримання під вартою, а тому слід розглянути альтернативні запобіжні заходи.

Слідчий суддя вважає, що найбільш доцільним запобіжним заходом відносно ОСОБА_4 буде домашній арешт у певний час доби, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. В свою чергу, прокурор в судовому засіданні зазначивши, що такий запобіжний захід буде не дієвим, будь яких належних обґрунтувань цьому не надав, а посилання на обставини вчинення злочину та наявні ризики, слідчий суддя не може прийняти до уваги, оскільки два із зазначених прокурором ризиків відсутні, а обставини вчинення інкримінованого діяння не спростовують можливості забезпечення виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 в період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого або прокурора або суду; за першим викликом слідчого прибувати до органу досудового розслідування, прокуратури, суду; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні .

Роз`яснити підозрюваному про те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві, яка проводить досудове розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1