Справа № 502/2182/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кілія, кримінальне провадження відомості про яке 17.11.2019 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619, за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2019 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до торгівельного павільйону, який розташований на автостанції «Кілія» за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Торгова, 34, умисно, усвідомлюючи, що він перебуває в громадському місці, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушуючи спокій громадян, проявляючи елементи вседозволеності, ігноруючи існуючі правила та норми поведінки в суспільстві, прагнучи протиставити себе суспільству, показати зневагу до оточуючих, грубо порушуючи громадський порядок, вчинив сварку з ОСОБА_6 , в ході якої виражався на адресу останнього нецензурною лайкою, вів себе зухвало та розкидав предмети на стільниці, після чого дістав заздалегідь приготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, схожий на пістолет, та продемонструвавши його, направив в бік потерпілого ОСОБА_6 , надалі здійснив з нього три постріли в сторону потерпілого, тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_5 вийшов на вулицю, а саме в громадське місце біля АС «Кілія», де ногами почав наносити удари по тілу потерпілого, який вибіг після спричинення йому тілесних ушкоджень, крім цього, здійснив ще один постріл в праву ногу потерпілого. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямку.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забитої кульової рани бокової поверхні правої половини огруддя, забитої кульової рани лівої бокової поверхні животу, забитої кульової рани нижнього відділу правої половини животу, у вигляді забитої кульової рани задньої поверхні нижньої третини правого стегна, що призвели до розладу здоров`я не більше 6 днів, та по цьому критерію відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Тим самим, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 296 ч. 4 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Під час досудового провадження між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , 17.12.2021 року укладена угода про визнання останнім винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Згідно з умовами вказаної угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину. Також ОСОБА_5 погодився із прокурором на призначення йому покарання за вчинений злочин у вигляді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком та покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив затвердити угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинено нетяжкий злочин, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив обвинуваченому процесуальні права, характер обвинувачення, вид і міру покарання та наслідки укладання, затвердження та не виконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, а також вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості та знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на досудовому слідстві не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у справі підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 17.12.2021 року, укладену між прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

У відповідності до вимог ст. ст. 75-76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку з 28.04.2022 року.

Речові докази - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь держави 4 396, 28 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта.
Копію вироку негайно після проголошення вручити учасникам процессу.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1