УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 572/552/22

30 березня 2022 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000480 від 30.11.2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_4 подала до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень корисливої спрямованості на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжка поєднана із проникненням у сховище, вчинена повторно, ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно та ч.1 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій)..

Вважає, що обвинувачений спробує переховуватись від суду. Кримінальні правопорушення, які інкримінуються останньому передбачають покарання у вигляді позбавлення волі, а відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як підставу, що може спонукати останнього до втечі. Обвинувачений ОСОБА_3 відразу після вчинення злочинів, покидав місце події, не з`являвся за викликами до органу досудового розслідування, про причини неявки та місце свого перебування слідчого не повідомляв, був оголошений органом досудового розслідування у розшук, що дає достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі останній буде переховуватися від суду. В обґрунтування ризику вказує, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, доказом чого є те, що свідками у вказаному кримінальному провадженні є товариші обвинуваченого, з якими він перебував після вчинення злочинів, а із врахуванням вчинення ОСОБА_3 тяжких злочинів, дає підстави вважати, що поведінка обвинуваченого може бути не контрольована, в тому числі із заподіянням фізичної та моральної шкоди для здоров`я та життя вказаних свідків. Також є ризик вчинення обвинувачем іншого кримінального правопорушення, оскільки останній є особою раніше судимою за корисливі злочини, офіційно не працевлаштований, постійне джерело доходу та місце роботи відсутні, засобів для існування немає. Окрім цього, особа обвинуваченого є небезпечною, так як останній вчиняв кримінальні правопорушення із застосуванням насильства до потерпілих.

Тобто на даний час наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує незаконно впливати на учасників процесу, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечила проти клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу виді тримання під вартою вказавши, що прокурором не долучено доказів на обґрунтування вказаного клопотання та не доведені ризики, які вказані у клопотанні. Просила відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що має постійне місце проживання, підтримує зв`язки з батьками та іншими родичами, має місце роботи, а саме працює вантажником на ринку, від явки до слідчого не ухилявся. Один раз не з`явився через хворобу. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 176-183 КПК України приходить до наступних висновків.

Так, під час досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду від 30.01.2022 обрано відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.03.2022, де судом відповідно до вимог ст.194 КПК України, встановлено, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України суд за клопотанням учасника судового провадження має право обрати запобіжний захід забезпечення кримінального провадження. Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження кримінально-процесуальний кодекс України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ст.194 КПК України суд встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а тому до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі п.4 ч.1 ст.183 КПК України при доведенні прокурором існування ризиків кримінального провадження, визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає, що прокурором належним чином обґрунтовано, що обставини, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, існує ризик того, що обвинувачений спробує незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього показань, оскільки кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів, а свідки у вказаному кримінальному провадженні є товариші обвинуваченого з якими він перебував після вчинення злочину.

Зважаючи, що відповідно до ч.6 ст.12 КК України, кримінальні правопорушення за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, санкції ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тому будучи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, тобто існує ризик ухилення останнього від кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_3 є раніше судимим за корисливі злочини.

Тобто, ОСОБА_3 притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його для оточуючих громадян, та про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене та враховуючи дані про особу обвинуваченого, спосіб життя обвинуваченого, відсутність у нього сталих сімейних відносин, утриманців, постійного місця роботи та проживання, обставин вчинення кримінальних правопорушень, зокрема із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, наявності відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення корисливих злочинів, а також на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Крім того, доказів обставин, на які посилається сторона захисту в обгрунтування обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, стороною захисту суду не було надано.

За наведеного доводи сторони захисту про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 менш суворого запобіжного заходу, на думку суду, є необґрунтованими та невиправданими, а застосування домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд також не вбачає можливості застосувати заставу, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Згідно ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 28 травня 2022 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1