Справа № 140/2173/16-к
№ 1-кп/930/26/22

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 Немирівський районний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5

представника потерпілих - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000379 від 08.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапківці Немирівського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, одруженого, працюючого водієм маршрутного транспортного засобу, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно зміненого обвинувального акту, затвердженого керівником Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_7 28.10.2021, яким висунуте ОСОБА_4 обвинувачення змінено з ч.4 ст. 296 КК України на ч.1 ст. 125 КК України, 6 липня 2016 року близько 19:00 год. ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, на АДРЕСА_1 , маючи намір на нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень взяв лопату з дерев`яною ручкою підійшов до ОСОБА_8 та металевим полотном (штиком) умисно наніс їй один тичковий удар в область її голови, який остання блокувала кистю правої руки, в результаті чого їй було спричинено тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги першого пальця правої кисті.

У цей момент присутня ОСОБА_9 з метою захисту ОСОБА_8 , стала між нею та ОСОБА_4 та намагалась вирвати з його рук лопату, однак останній, продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс їй цією ж лопатою 2 удари в область плечей справа та зліва, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців в області правого плеча (в верхній третині та середній третині) і синців в області лівого плеча (середній та нижній третині), які згідно висновку судово-медичного експерта № 151 від 08.07.2016 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Після того, як ОСОБА_10 відібрала у ОСОБА_4 лопату, останній продовжуючи свої протиправні дії, знову підійшов до ОСОБА_8 та наніс їй близько 5 ударів кулаками обох рук по її плечах зліва, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців в області лівого плеча та лівого передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КК України, тобто в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину та по ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Після зміни прокурором обвинувачення, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вини не визнав, однак підтримав клопотання свого захисника про його звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, просить його задовольнити, звільнити його від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, а кримінальнепровадження закрити.

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав клопотання сторони захисту та просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 , підтримує обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті, що надійшов до суду, тобто за ч.4 ст. 296 та ч.1 ст. 122 КК України.

Заслухавши думку прокурора, представника потерпілих, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також Суд враховує, що у постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у тому числі зауважив, що суддя районного суду при постановлені ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к указав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ним своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У відповідності до ст. 12, ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 122 КК України (в ред. станом на момент вчинення кримінального правопорушення), кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , є злочинами невеликої тяжкості та середньої тяжкості.

Відповідно до п. п.1, 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається із обвинувального акту, з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України, а саме 06 липня 2016 року, минуло більше п`яти років.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тому строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за дані злочини не зупинялися та не переривалися.

Враховуючи зазначене, було роз`яснено обвинуваченому правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за зазначених підстав.

Щодо доводів представника потерпілих, суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень ст. 337 КПК України, якою визначено межі судового розгляду, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Відповідно до ч. 2 цієї статті, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення.

Тобто, виходячи з даних процесуальних норм, а також з урахуванням позиції обвинуваченого, який, будучи усвідомленим про те, що звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не носить реабілітуючого характеру, сторона захисту просить застосувати до обвинуваченого вказану норму кримінального закону та закрити кримінальне провадження на цих підставах, проведення судового розгляду з метою реалізації права потерпілим підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі, що погіршувало б становище обвинуваченого, виходило б за встановлені межі судового розгляду.

Крім того, оскільки ст.ст. 284-288 КПКУкраїни встановлено сукупність підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді, а саме: наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, то звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за наявності сукупності вказаних умов є обов`язковим. При цьому, згода сторони обвинувачення, потерпілого, на задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставіст. 49 КК України чи визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

На підставі вищенаведеного, оскільки відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу строку давності, який на даний час сплинув, установивши усі обставини, передбачені ст. ст. 49 КК України та 286 КПК України, наявність яких є безумовною підставою для вирішення вказаного питання, суд дійшов до висновку задовольнити клопотання сторони захисту та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по ч.1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122 КК України згідно п.п.1, 3 ч.1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Позовну заву ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином необхідно залишити без розгляду.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись п.п. 1,3 ч.1 ст. 49 КК України, п.8 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, ст.ст. 284, 285, 288, 350, 392 - 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України.

Кримінальне провадження № 0000379 від 08.07.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 України - закрити.

Позовну заяву ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1