Справа № 308/5187/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2022 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 22.04.2022, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Балаклія, Харківська область, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення підроблених довідок про непридатність до військової служби з метою його звільнення від призову на військову службу та з метою перетину державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, 10.04.2022, знаходячись в м. Києві, у невстановлений досудовим розслідуванням час, надав невстановленій органом досудового розслідування особі по месенджеру «Телеграм» установчі дані про себе та фото для виготовлення тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022 про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. ІІ ст. 78 а, Наказу МОУ № 402-08р., а також здійснив фінансування виготовлення підроблених довідок вищевказаною невідомою особою.

У подальшому, 20.04.2022, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 , перебуваючи у відділенні «Нової Пошти № 1», що знаходиться за адресою: м. Кременець, вул. Березина, 34, отримав посилку, адресовану з м. Києва, у якій знаходився завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022 про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. II ст. 78 а, Наказу МОУ № 402-08р., що надає право на звільнення від військової служби та безперешкодного перетину державного кордону України.

Згідно з відповіддю за № 529 від 26.04.2022 з ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022 про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. II ст. 78 а, Наказу МОУ № 402-08р, не видавалося.

За таких обставин, ОСОБА_3 сприяв невідомій особі виготовити вказане тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022 про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. II ст.78 а, Наказу МОУ № 402-08р., в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім того, 22.04.2022 о 07 год. 00 хв., ОСОБА_3 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України «Ужгород», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вул. Собранецька, 224, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно з метою перетину державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022 про непридатність до військової служби із виключенням з військового обліку за гр. II ст. 78 а, Наказу МОУ № 402-08р, що надає право на звільнення від військової служби, достовірно знаючи, що таке є підробленим, чим здійснив використання завідомо підроблених документів.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором у обвинувальному акті зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії проступків, дані про особу винного, який є молодим за віком, раніше не судимий.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, зі змінами від 06.11.2009, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченому обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його поведінку після вчинення проступків, за наявності альтернативних санкцій, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій, визначених вказаними нормами, і остаточне покарання визначити йому за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речового доказу вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу:

за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ: тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 від 11.03.2022, видане на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що поміщено у спеціалізований пакет МВС Україна експертна служба № 5375380, що зберігається при матеріалам кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1