Справа №592/1609/15-к
Номер провадження 1-кп/573/10/22

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засіданя ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі клопотання прокурора Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 щодо

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, яке мотивує тим, що на розгляді у Білопільському районному суді Сумської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 307 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від суду, тому 10 лютого 2022 року був оголошений у розшук. 18 липня 2022 року його було затримано і застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Оскільки строк тримання під вартою витікає, тому його необхідно продовжити.

Як ризики зазначено те, що ОСОБА_4 у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу може знову продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив застосувати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання обвинуваченого про застосування домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до п. 205 р. XI «Перехідні положення» КПК України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та інших розглядається колегією суддів, але на підставі п. 205 р. XI «Перехідні положення» КПК України головуючий суддя ОСОБА_1 розглядає клопотання прокурора одноособово, бо на теперішній час суддя ОСОБА_9 відсутня на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 1, п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся у підготовчі судові засідання без повідомлення причин, за що ухвалою суду від 03 березня 2021 року на нього накладалося грошове стягнення, ухвалою від 20 жовтня 2021 року до нього застосовувався привід.

10 лютого 2022 року ОСОБА_4 був оголошений у розшук. 18 липня 2022 року його затримали і цього ж дня йому був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, строк дії якого закінчується 15 вересня 2022 року.

Станом на 15 вересня 2022 року ризики, які стали підставою для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу, а саме: що він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшилися та продовжують існувати, а тому виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Також суд враховує, що ОСОБА_10 пред`явлена підозра за злочини, що передбачені ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307 КК України, які є особливо тяжкими і за їх вчинення законом передбачено покарання відповідно у виді позбавлення волі на строк від 08 до 15 років та у виді позбавлення волі на строку від 09 до 12 років. Віднесення вказаних злочинів до категорії особливо тяжких свідчить про ступінь можливої суспільної небезпечності особи обвинуваченого та не дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинені злочини при доведеннні винуватості підвищує ризик того, що останній може ухилитися від суду.

Доказів, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу на більш м`який, суду не надано.

Тому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави по 13 листопада 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя