Справа № 953/5706/22
н/п 1-кс/953/3776/22
13.10.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , в якому прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки, вказаного в клопотанні підприємства, які вкриті сільськогосподарськими культурами, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а також зміни конфігурації або їх цілісності, знищення насаджень, заборони збору урожаю, а саме: на земельних ділянках з кадастровими номерами, зазначеними в клопотанні. Заборонити ГУ Держгеокадастру у Харківській області, іншим особам, у володінні, користуванні яких перебуває зазначене нерухоме майно, відчужувати а розпоряджатися ним будь-яким шляхом. Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно. Зобов`язати Державного реєстратора невідкладно внести відомості щодо обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Крім того, згідно абз. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.
Норми КПК України визначають підстави і мету арешту, відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Водночас, клопотання прокурора містить вимоги щодо заборон іншим особам вчиняти певні дії та забов`язання вчинити дії. Також містяться вимоги щодо невизначених осіб.
Крім того, згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
В разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з відповідним клопотанням, яке повинно містити конкретні відомості, в межах відкритого кримінального провадження.
Відповідно до змісту клопотання прокурора, вказане в клопотанні підприємство не мало можливості здійснювати свою господарську діяльність по вирощуванню врожайності 2022 року та самостійно чи за участі залучених суб`єктів господарювання здійснювати посів чи скошування культур на власних земельних ділянках, у зворотному випадку такі дії можуть підпадати д склад злину, передбаченого ст. 111-1 КК України.
Проте, обставини на які посилається прокурор у клопотанні, у зв`язку з якими просить накласти арешт на вказані в клопотанні земельні ділянки, до ЄРДР у даному кримінальному провадженні на теперішній час не внесені.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 170 - 173 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1