УХВАЛА
20 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 567/869/20
провадження № 51-1189ск22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2022 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення щодо нього.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Відповідно ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
У недотримання вказаної норми, заявляючи вимогу про скасування та заміну вироків Здолбунівського районного суду і Рівненського апеляційного суду, засуджений до касаційної скарги додає копію ухвали Рівненського апеляційного суду від 14 березня 2022 року та не додає копії вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2021 року.
Вказане вище позбавляє суд можливості визначити межі касаційного перегляду у відповідності до приписів ст. 433 цього Кодексу.
Крім того, повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено ст. 436 КПК. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
За змістом касаційної скарги засуджений ставить вимогу про скасування та заміну вироків Здолбунівського районного суду і Рівненського апеляційного суду, а також про перекваліфікацію його дій на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, скоєного іншими особами.
Сформульовані вимоги до суду касаційної інстанції про скасування та заміну оскаржених судових рішень суперечать одна одній, а також не відповідають передбаченим ст. 436 КПК повноваженням суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
За приписами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не є предметом перегляду судом касаційної інстанції, оскільки, відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Засуджений в касаційній скарзі фактично не погоджується з встановленими судами фактичними обставинами кримінального провадження, стверджує про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК), проте відповідного обґрунтування з посиланням на матеріали кримінального провадження та встановлені судами фактичні обставини справи не наводить, натомість надає власну оцінку доказам на предмет їх достовірності, перевірка чого не належить до компетенції Верховного Суду.
Водночас касаційна скарга не містить доводів про недотримання вимог матеріального або процесуального закону судом апеляційної інстанції за наслідком перегляду оскарженого вироку в контексті приписів статей 412 - 414, 419 КПК, з огляду на межі і порядок апеляційного перегляду, визначені статтями 404, 405 цього Кодексу.
Також засуджений не погоджується з оцінкою судами висновків експертиз, проте не зазначає про недотримання положень приписів статей 242, 332 КПК та не наводить у змісті касаційної скарги відповідного обґрунтування.
Засуджений у змісті касаційної скарги ставить питання про надання йому державного захисника. Колегія суддів звертає увагу, що порядок залучення захисника для здійснення захисту за призначенням передбачений статтями 48, 49 КПК та здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правову допомогу».
Наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3