Справа № 541/2136/22
№ провадження 1-кп/541/221/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2022 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000588 від 18.08.2022 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. П-Миколаївка, Лутугинського району, Луганської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

17.08.2022 ОСОБА_4 правомірно перебувала у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_5 .

Того ж дня, близько 10.00 год., коли ОСОБА_5 вийшов з будинку по своїх справах, а ОСОБА_4 , залишилася на одинці, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 зняв готівкові кошти із своєї пенсійної картки, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись, що власник домоволодіння та інші сторонні особи за її діями не спостерігають, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу з кімнати будинку, таємно викрала грошові кошти у сумі 1100 грн. 00 коп., які належні потерпілому ОСОБА_5 , які обернула на свою користь.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденими грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, тим самим повністю довела свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (грошових коштів) в період воєнного стану, до кінця, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 1100 грн. 00 коп.

Верховною Радою України, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-УІІ та Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-УІІІ Російську Федерацію було визнано державою- агресором.

24.02.2022 на підставі рішення Президента Російської Федерації збройними формуваннями Російської Федерації була розпочата військова агресія проти України. До вказаних дій приєдналися також незаконні збройні та воєнізовані формування, створені на тимчасово окупованій території Луганської та Донецької областей.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією РФ проти України, в Україні введено воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України воєнний стан в Україні продовжено з 05.30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України воєнний стан в Україні продовжено з 05.30 год. 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ проти України воєнний стан в Україні продовжено з 05.30 год. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Своїми умисними та протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнала повністю в скоєному розкаялась, просила суд суворо не карати. Суду пояснила, що мешкала разом с потерпілим ОСОБА_5 в с.Попівка Миргородського району. 17.08.2022, приблизно о 10.00 год, коли ОСОБА_5 пішов з будинку, вона побачила на тумбочці грошові кошти у сумі 1100 грн. які вирішила викрасти. Після цього викликала таксі та поїхала у с.Баранівку. За проїзд таксисту вона сплатила 1000 грн. В той же день до неї приїхали працівники поліції, повідомили, що ОСОБА_5 подав заяву про викрадення 1100 грн. Залишок у сумі 100 грн. вона повернула потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що на протязі року ОСОБА_4 мешкала у його будинку. 17.08.2022 року він зняв кошти зі своєї пенсійної карти, приніс додому 1100 грн., які залишив на тумбочці, ОСОБА_4 находилась у будинку , бачила, що він залишив гроші. Він пішов з будинку, а коли повернувся, побачив, що грошей немає. У той же день він зателефонував до поліції. ОСОБА_4 йому повернула 100 грн. Просив ОСОБА_4 суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина підтверджується сукупністю доказів, зібраних під час досудового розслідування, дійсність та достовірність, яких жодною із сторін не оспорюється, зокрема дослідженими у судовому засіданні:

- історією по картковому рахунку ОСОБА_5 , відповідно до якого потерпілий 17.08.2022 зняв готівку із своєї картки в сумі 2000 грн.

- протоколом огляду місця події в с. Попівка, Миргородського району від 17.08.2022 року;

- заявою ОСОБА_4 від 18.08.2022 про добровільну видачу працівникам поліції залишку грошових коштів, які вона викрала у ОСОБА_5 , в сумі 100 грн.,

- протоколом огляду речей (грошових коштів) від 18.08.2022 виданих ОСОБА_6 з фототаблицями,

- постановою слідчого від 18.08.2022 про визнання речовими доказами купюри в сумі 100 грн., яку видала ОСОБА_6 ,

- протоколом проведення слідчого експерименті із ОСОБА_4 від 06.09.2022, з відеозаписом, де вона розповідає про події, які мали місце 17.08.2022.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України , доведена поза розумним сумнівом, і її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.
Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винною за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік згідно ст. 75,76 КК України.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 міри покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже ці дані підлягають обов`язковому врахуванню. Крім того, під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

При призначенні покарання суд приймає до уваги, що обвинувачена розкаюється у скоєному, задовільно характеризуються за місцем мешкання, не судима, як пом`якшувальні вину обставини. Обвинувачена на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Матеріальна шкода потерпілому частково відшкодована, потерпілий не наполягає на суворій міри покарання.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, характеризуючі дані на обвинувачену, її відношення до скоєного та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75,76 КК України.

Суд приймає до уваги ступень тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, спосіб вчинення і вважає, що призначене судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження нею нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_5 : 100 (сто) гривень залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений в Полтавський апеляційний суд через Полтавський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

СуддяОСОБА_1