Справа № 355/53/21
Кримінальне провадження № 1-кп/355/46/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2022 р.

Баришівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000445 від 18.12.2019 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань, Бобровицького району, Чернігівської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм в Приватному сільськогосподарському підприємстві «Обрій», неодруженого, дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
17.12.2019 близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford» моделі «Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по автодорозі «Київ-Суми» в напрямку від м. Суми до м. Київ, проїжджаючи ділянку дороги 61 км + 400 метрів вказаної автодороги, що в межах с. Перемога Броварського (колишнього Баришівського) району Київської області, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим порушив п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі - Правила дорожнього руху України), яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», під час руху не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», через що втратив контроль над керованим ним транспортних засобом, при цьому будучи засліпленим, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 19.3. Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що: «у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення -зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення», внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу для руху автодороги «Київ-Суми», де допустив зіткнення лівою передньою частиною керованого ним автомобіля марки «Ford» моделі «Sierra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з передньою лівою частиною автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21013», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який в той момент рухався йому назустріч по автодорозі «Київ-Суми» в смузі руху в напрямку до м. Суми.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримав згідно висновку судово-медичної експертизи тяжкі тілесні ушкодження у виді уламкового перелому лівої вертлюгової западини, відкритого І ступеня перелому лівої стегнової кістки в середній 1/3 зі зміщенням уламків, вивиху в суглобі Лісфранка лівої стопи, перелому основи 3-5 плюсневих кісток лівої стопи зі зміщенням уламків.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. б) п. 2.3, п. 12.1. та 19.3. Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора, потерпілих та їх представника, захисника обвинуваченого, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним у вчиненні інкримінованому йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він дійсно 17.12.2019 керував транспортним засобом «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . та на 61 км +400 м автодороги Київ-Суми виїхавши на зустрічну смугу руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого й сталася дорожньо-транспортна пригода. Вину у вчиненні правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, та просив вибачення у потерпілого у скоєному. Додатково вказав, що шкоду потерпілому відшкодував повністю, в обґрунтування чого надав розписки та квитанції. Повідомив, що на момент вчинення ДТП не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а перебував в стані похмілля. Просив не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки працює водієм ПСП «Обрій».
З наведеного вище вбачається що показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому вказав, що він 17.12.2019 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та 61 км +400 м автодороги Київ-Суми на його смугу руху виїхав транспортний засіб «Ford» моделі «Sierra», внаслідок чого й сталася дорожньо-транспортна пригода. Додатково вказав, що після вчинення правопорушення ОСОБА_7 , матеріальну шкоду відшкодував повністю, окрім цього просить залишити без розгляду поданий в рамках кримінального судочинства цивільний позов. Не заперечував проти призначення покарання в межах ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 75,76 ЦПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в судове засідання призначене на 06.10.2022 не з`явилась, направила суду клопотання про проведення судового засідання без її участі. Підтримала подану заяву від 21.09.2022 про залишення цивільного позову без розгляду, щодо міри покарання просила суд призначити покарання не пов`язане з триманням під вартою, а також не призначати додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні просив врахувати характеризуючи відомості обвинуваченого, відшкодування завданої шкоди, а також при призначенні покарання застосувати вимоги положення ст. 75, 76 КК України.
Прокурор ОСОБА_6 підтримав призначене обвинувачення. Щодо міри покарання просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, а також просив призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до характеристики ОСОБА_7 , яка надана сільським головою Новобасанською сільською радою Чернігівської області, обвинувачений характеризується позитивно. Крім того, є пенсіонером по інвалідності (довічно), що підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 99).
Ніжинський районний сектор № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівський області у підготовленій досудовій доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_7 прийшов до висновку, що існує середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, та орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе і не становить небезпеки для суспільства.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів та є неумисним злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнає у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розповів про скоєне та розкаявся, вперше вчинив кримінальне правопорушення, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти волі, претензій до нього не має, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_7 та характеризуючи дані відносно останнього, суд дійшов висновку про можливість звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням іспитового терміну.
Надаючи оцінку необхідності призначення додатково покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керування транспортним засобом суд, з урахуванням позиції потерпілих у даному кримінальному провадженні, які не наполягали на необхідності такого позбавлення, також враховує наступне. Обвинувачений ОСОБА_7 є пенсіонером по інвалідності, вік особи, який на момент винесення вироку становить 53 роки, офіційно працевлаштований та працює у приватному сільськогосподарському підприємстві «Обрій» на посаді водія, дана робота є його єдиним джерелом існування. Суд також враховує ситуацію, що склалась в державі внаслідок військової агресії рф, та можливі труднощі з пошуком нової роботи у разі позбавлення права керування транспортними засобами, повне відшкодування матеріальних та моральних збитків потерпілим, і приходить до висновку про можливість обмежитись призначеним судом покарання без позбавлення ОСОБА_7 права керування транспортними засобами.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди заподіяної злочином, залишити без розгляду.
Відповідно до відомостей щодо проведення експертиз під час досудового розслідування у кримінальному провадженні вказано, що розмір витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженні становить 10085, 36 гривень, за проведення 4х експертиз.
Відповідно до ст. 124 КПК України вказані витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання - у виді чотирьох (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 10 085,36 (десять тисяч вісімдесят п`ять, 36 коп) грн. в дохід держави на рахунок на наступний рахунок: (Рахунок отримувача - UA0010742; Отримувач коштів - Бариш, р-н УК/смт. Баришівка/24060300; Код отримувача (код за ); Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Назва платежу: за проведення експертизи по кримінальному провадженню №355/53/21).
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди заподіяної злочином, залишити без розгляду.
Речові докази, а саме:
- автомобіль марки «Ford Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.
- автомобіль марки «ВАЗ 21013», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_11