Справа № 135/169/22
Провадження № 1-кп/147/45/22
У Х В А Л А
іменем України

04 серпня 2022 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 29.11.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадження Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 29.11.2021, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 3 ст. 190 КК України.
04 серпня 2022 року від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що строк дії ухвали Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2022 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 07.08.2022. До зазначеного строку судовий розгляд даного кримінального провадження завершити об`єктивно не можливо. Обставинами, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, є наявність ризиків, передбачених у п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики не зменшились, що підтверджується наступними обставинами: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України. Санкція ч. 3 ст. 190 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє засуджений: 16.09.2021 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. 02.09.2021 відносно ОСОБА_4 , до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, направлено обвинувальний акт за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який наразі перебуває на розгляді. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, є уродженцем м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. З огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинені злочини, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду; перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих, свідків і змусити їх змінити показання. У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може продовжувати вчиняти правопорушення. З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання з підстав та доводів наведених у ньому та наполягав на задоволенні клопотання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання та просив замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме на заставу в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо поданого прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою. Висловився, що якщо суд дійде висновку про задоволення клопотання прокурора, то просив зменшити розмір застави до мінімального. Зазначив, що він не збирається ухилятися від суду, а хоче повернутися до дому до родини і має намір вступити в лави ЗСУ .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 07 серпня 2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 даної статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 було встановлено судом під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ЄСПЛ у своїй практиці вказує, що після обрання запобіжного заходу з плином часу просто обґрунтованої підозри стає недостатньо для його продовження, а тому у процесі вирішення питання про продовження відповідних строків суди мають з`ясувати наявність інших «відповідних» і «достатніх» обставин (Макаренко проти України, справа №622/11). До таких обставин належать ризик переховування від правосуддя, ризик здійснення тиску на свідків чи спотворення доказів, ризик змови, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, ризик спричинення громадських заворушень чи необхідність захисту прав затриманої особи (справа «Харутюнян проти Вірменії» №629/11).
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
На думку сторони обвинувачення, на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики щодо переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні та вчинення нових злочинів.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа підозрюється, обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні: тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років (ч. 3 ст. 190 КК України) та нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 190 КК України).
За сукупності вказаних вище обставин, враховуючи дані про обвинуваченого та обставини обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики які слугували підставою для обрання такого виду запобіжного заходу свою актуальність не втратили, у справі лише розпочато судовий розгляд, не допитано свідків, потерпілих та не досліджено інші докази.
Оскільки в судовому засіданні доведено необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, на думку суду, також потрібно залишити визначений ухвалою слідчого судді розміру застави, відповідно до порядку передбаченого ч.3 ст.183 КПК України з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави.
Щодо зменшення розміру застави суд зазначає наступне.
З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.
Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для розгляду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
В той же час обставини, які зазначені обвинуваченим та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні клопотання прокурора та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу чи зменшення розміру застави, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків, а запропонований запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання зазначеним вище ризикам.
Суд враховує ту обставину, що законодавцем визначено, що за умови внесення застави в певному розмірі вона (застава) за своєю ефективністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, є еквівалентною такому винятковому запобіжного заходу як тримання під вартою, а тому враховуючи, що захисником в судовому засіданні, не обгрунтовано підстав для заміни запобіжного заходу чи зменшення визначеного ухвалою слідчого судді розміру застави до мінімального, на думку суду клопотання захисника про зменшення розміру застави задоволенню не підлягає.
Інші запобіжні заходи (в тому числі застава) в цьому випадку не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження на тому ж рівні що й тримання під вартою.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив прийняти його відмову від захисника ОСОБА_5 , оскільки в останнього немає можливості належним чином здійснювати його захист, він тривалий період знаходиться під вартою і позбавлений можливості погодити лінію захисту, адже захисник - адвокат ОСОБА_5 не має можливості прибути до установи, де він перебуває під вартою, через значну віддаленість та матеріальні труднощі. Також просив забезпечити його іншим захисником, однак у зв`язку із відсутністю коштів самостійно його залучити він не має такої можливості.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що не матиме змоги належним чином здійснювати захист обвинуваченого, який знаходиться у ДУ "Вінницька установа виконання покарань №1", яка тереторіально віддалена від місцязнаходження його робочого місця в смт Тростянець. Відтак, не заперечував проти відмови обвинуваченого від нього, як від захисника, зазначив, що кожен обвинувачений має право на належний захист та рекомендував призначити обвинуваченом захисника по місцю його тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти прийняття відмови обвинуваченого від захисника ОСОБА_5 та зазначив, що з метою належного захисту обвинуваченого буде правильним призначення іншого захисника з числа адвокатів, які знаходяться в м. Вінниці.
Заслухавши учасників судового провадження з приводу заміни захисника, суд дійшов наступного висновку.
Одним з основоположних прав є право особи на захист. Таке право гарантовано нормами п. 3 ч. 1 ст. 43 Кримінального процесуального кодексу України.
За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.
Встановлено, що захисником обвинуваченого є адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.07.2022 №002-0001738.
Згідно зі ст. 54 КПК України, обвинувачений має право відмовитись від захисника або замінити його. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КПК України визначено, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.
Згідно з підпунктом с пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.
У контексті дотримання вимог ст. 6 Конвенції слід враховувати та застосовувати і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема правові позиції, наведені цим міжнародним судовим органом у рішенні від 20 грудня 2011 року у справі Максименко проти України, у п. п. 25 та 27 якого ЄСПЛ зазначив, що забезпечення обвинуваченому у вчиненні злочину безоплатної юридичної допомоги, що є однією з вищезазначених гарантій, здійснюється за двох умов: якщо така особа не має достатньо коштів для оплати юридичної допомоги та якщо інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога (див., серед інших прикладів, рішення від 25 вересня 1992 року у справі Фам Хоанг проти Франції (Pham Hoang v. France), п. 39, Series A № 243). Що стосується того, чи вимагали інтереси правосуддя надання заявнику безоплатної юридичної допомоги, яка надавалася йому до того часу, під час провадження у Верховному Суді України, то ключовими у цьому контексті пунктами розгляду є серйозність питання, про яке йшлося, та характер цього провадження (див., наприклад, рішення від 28 березня 1990 року у справі Грейнджер проти Сполученого Королівства (Granger v. the United Kingdom), п. 44, Series A № 174, та piшення від 28 жовтня 1994 року у справі Боунер проти Сполученого Королівства (Boner v. the United Kingdom), п. 41, Series A № 300-B).
Серйозність становища обвинуваченого у цій справі є очевидною, при тому, інтереси правосуддя в принципі вимагають забезпечення представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення свободи. Санкція ч. 3 ст. 190 КК України, що є тяжчою з інкримінованих обвинуваченому, передбачає позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Отже, обвинуваченому ОСОБА_4 , поза всяким сумнівом, потрібна юридична допомога.
Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в якій зазначено, що «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником..., є однією з основних ознак справедливого судового розгляду». Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».
За вказаних обставин суд вважає необхідним прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_5 .
Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення іншого захисника, але за відсутністю коштів не може його залучити самостійно, суд вважає необхідним направити до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області доручення про забезпечення обвинуваченому захисника, який матиме можливість належним чином здійснювати захист обвинуваченого, який знаходиться під вартою в м. Вінниці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 49, 54, 177, 178, 183, 194, 331,376 КПК України, суд
у х в а л и в :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 жовтня 2022 року включно.

Заставу, визначену ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 08.12.2021, залишити без змін у раніше визначеному розмірі.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача (IBAN) UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого відповідно до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки: прибувати на виклики суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу прокурора чи суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Ухвалу направити на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1», яка знаходиться за адресою: вул. Брацлавська, 2, м.Вінниця, 21100, для виконання та вручення обвинуваченому.

Прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_4 від захисника ОСОБА_5 .

Доручити директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до судового засідання, яке відбудеться 08 вересня 2022 року о 13 год 00 хв., захисника з числа адвокатів відповідного центру, оплату праці якого провести за рахунок державних коштів та забезпечити участь захисника в судовому засіданні.

Копію ухвали надіслати директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Вінницькій області для виконання (вул.Театральна, 14, м. Вінниця, 21050, ).

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду виготовлено та проголошено о 08 год. 15 хв. 05 серпня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1