Номер провадження: 21-з/813/9/22
Справа № 2-80/2001
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_7 про виправлення описки у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року,-

встановив:

Вироком Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року ОСОБА_7 засуджено за пунктами «б», «з» статті 93, пунктами «б», «ж», «з» статей 17, 93, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року із застосування вимог ст. 42 цього Кодексу до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Також цим вироком на підставі ст. 26 КК України 1960 року його визнано особливо небезпечним рецидивістом із вказівкою про необхідність відбуванням ним покарання у колонії сурового режиму.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 грудня 2001 року вищевказаний вирок Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року щодо ОСОБА_7 приведено у відповідність з КК України 1960 року в редакції від 05 квітня 2001 року та виключено з нього рішення суду про визнання ОСОБА_7 особливо небезпечним рецидивістом, перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 143 КК України 1960 року на ч. 2 ст. 190 КК України 1960 року (в редакції від 05 квітня 2001 року), за якою визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та надалі за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України 1960 року (в редакції 05 квітня 2001 року), пунктами «б», «з» статті 93, пунктами «б» «ж» «з» статей 17, 93, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 141 КК України 1960 року визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі. У решті вирок залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_7 в порядку ст. 379 КПК України звернувся до Одеського апеляційного суду із заявою про виправлення описки у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року.

Суддя Одеського апеляційного суду ухвалою від 14 травня 2021 року повернув вказану заяву ОСОБА_7 , зазначивши про те, що відповідно до положень ст. 379 КПК України вона не може бути розглянута в Одеському апеляційному суді .

Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2021 року ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 травня 2021 року щодо повернення заяви ОСОБА_7 про виправлення описки у судовому рішенні було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

09.12.2021 року з Верховного Суду до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали провадження для виконання постанови колегії суддів від 23 листопада 2021 щодо ОСОБА_7 .
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від 09.12.2021 року справа розподілена в провадження головуючого судді ОСОБА_1 , що є підставою для прийняття вказаної справи до провадження, а також призначення її до апеляційного розгляду.

В заяві про виправлення описки засуджений ОСОБА_7 зазначає, що у мотивувальній частині вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року невірно вказано адресу вчинення злочинів за епізодами вбивства ОСОБА_8 та замаху на вбивство ОСОБА_9 . Просить виправити зазначену описку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи заяви про виправлення описки, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст. 379 КПК суд може з власної ініціативи або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Так, однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати.

Опискою вважається зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка, яка допущена під час його письмово вербального викладу, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання, а виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.

Очевидною арифметичною помилкою визнається помилка у вчиненні результату підрахунку: пропущення цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не може бути виправлене в порядку, передбаченому цією статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Таким чином, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо), проте в жодному випадку не дозволяється під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною, проте допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як убачається з вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року, судом було встановлено, що вбивство ОСОБА_8 та замах на вбивство ОСОБА_9 відбулось за адресою: « АДРЕСА_1 », в свою чергу, наводячи докази доведеності вини ОСОБА_7 в зазначених епізодах злочинної діяльності, колегія суддів послалась у вироку, зокрема, на протокол огляду місця події від 22.12.2000 року (а.с. 20-29 т. 1), відповідно до якого об`єктом огляду був будинок, який знаходиться за адресою: « АДРЕСА_1 ».

Таким чином, адреса вчинення злочинів за епізодами вбивства ОСОБА_8 та замаху на вбивство ОСОБА_9 у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року, відображені правильно.

Фактично у заяві про виправлення описки у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року ОСОБА_7 просить встановити певні обставини, які були предметом перевірок Одеського обласного суду та Верховного Суду України.

З огляду на викладене, перевіривши заяву ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що його доводи фактично зводяться до висловлених заявником власних суб`єктивних думок щодо необхідності зміни тексту вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року, а внесення таких доповнень до вказаного вироку буде фактичною зміною судового рішення, що є неприпустимо.

За таких обставин, заява ОСОБА_7 про виправлення описки у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 379, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про виправлення описки у вироку Одеського обласного суду від 05 липня 2001 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати до ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» для вручення ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії даної ухвали.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3