ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 26.02.2021 року № 0000235 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси та стадії підготовчого провадження перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021 року за № 0000235 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_5 судом в силу положень ч.2 ст.285 КПК України було роз`яснено можливість звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно неї.

Захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, та закриття кримінального провадження відносно неї.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , просив звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно неї закрити.

Обвинувачена ОСОБА_5 надала суду згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно неї, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно неї з таких підстав.

Так, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, вчинених за наступних обставин.

05 листопада 2018 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Служби безпеки України та перебуваючи на посаді старшого оперативного співробітника 2 сектору оперативно-технічного відділу центру оперативно-технічних заходів Управління Служби безпеки України в Одеській області у військовому званні «майор», знаходячись в приміщенні Управління Служби безпеки України в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 43, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи ціль заволодіння іншого майна - частини грошових коштів, виданих їй в якості авансу на відрядження, підробила звіт про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт № 1370 від 05 листопада 2018 року, шляхом внесення неправдивих відомостей про місце свого проживання під час службового відрядження в зоні проведення бойових дій у м. Краматорськ, Донецької області у період з 10 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, та долучила до зазначеного звіту квитанцію № 725 від 12 вересня 2018 року, видану ФОП ОСОБА_6 , згідно якої вона; нібито у період 12 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, орендувала квартиру за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, (більш точної адреси не встановлено), та нібито сплатила за це 15 300 грн., особисто виконала у графі «підпис підзвітної особи» підпис, тим самим засвідчила власним підписом документ, у якому містились завідомо неправдиві відомості, з метою його використання ним, шляхом подання до фінансової служби Управління Служби безпеки України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43), для звіту за частину раніше виданих їй в якості авансу коштів на відрядження.

05 листопада 2018 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Служби безпеки України та перебуваючи на посаді старшого оперативного співробітника 2 сектору оперативно-технічного відділу центру оперативно-технічних заходів Управління Служби безпеки України в Одеській області у військовому званні «майор», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою приховати свої протиправні дії, пов`язані із привласненням іншого військового майна - грошових коштів, виданих їй в якості авансу на відрядження, використала завідомо підроблений документ - звіт про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт № 1370 від 05 листопада 2018 року, до якого внесено неправдиві відомості про місце свого проживання під час службового відрядження в зоні проведення бойових дій у м. Краматорськ, Донецької області у період з 10 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, та долучила до зазначеного звіту квитанцію № 725 від 12 вересня 2018 року, видану ФОП ОСОБА_6 , згідно якої вона, нібито у період 12 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, орендувала квартиру за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, (більш точної адреси не встановлено), та нібито сплатила за це 15 300 грн., шляхом подачі його до фінансової служби Управління Служби безпеки України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43).

05 листопада 2018 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Служби безпеки України та перебуваючи на посаді старшого оперативного співробітника 2 сектору оперативно-технічного відділу центру оперативно-технічних заходів Управління Служби безпеки України в Одеській області у військовому званні «майор», діючи з єдиним умислом, шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив і мету, надала завідомо підроблений документ - звіт про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт № 1370 від 05 листопада 2018 року до фінансової служби Управління Служби безпеки України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 43), з неправдивими відомостями про місце свого проживання під час службового відрядження в зоні проведення бойових дій у м. Краматорськ Донецької області, у період з 10 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, з долученою до зазначеного звіту квитанцією № 725 від 12 вересня 2018 року, видану ФОП ОСОБА_6 , згідно якої вона, нібито у період 12 вересня 2018 року по 02 листопада 2018 року, орендувала квартиру за адресою: Донецька обл., м. Краматорськ, (більш точної адреси не встановлено), та нібито сплатила за це 15 300 грн., звільнившись від обов`язку повернення частини зазначених коштів виданих на відрядження, крім того, 27.11.2018 майору ОСОБА_5 на підставі звіту № 1370 від 05 листопада 2018 року та платіжної відомості № 68, виплачено 14 824 грн. 69 коп., що відповідно до зазначеного звіту, є перевитратою, чим отримала можливість розпорядитись ними на власний розсуд, тим самим заволоділа чужим майном шляхом обману спричинивши на суму збитки державі в особі Управління Служби безпеки України в Одеській області.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст 358 КК України, а саме підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою його використання, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа, ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), які в силу ч.2 ст.12 КК України є кримінальними проступками, за вчинення яких передбачено покарання у виді обмеження волі. З дня вчинення кримінальних правопорушень минуло більше трьох років.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст.288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 статті 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Частиною 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченої ОСОБА_5 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так в ухвалі Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено висновок про те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 р. № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284, 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, за які передбачено покарання у виді обмеження волі, за кожним епізодом, вчинених 05 листопада 2018 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про її звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченої ОСОБА_5 , на підставі імперативних положень п. 2 ч.1 ст. 49 КК України вона має бути звільнена від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. .

Керуючись ст.ст.314, 370, 376, 284 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000235 від 26.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27 квітня 2022 року о 14:00 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/3629/21
Номер провадження № 1-кп/522/819/22
Головуючий суддя ОСОБА_1