Справа №560/1461/18
Провадження №1-кс/949/65/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 від 23 лютого 2022 року про закриття із підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 України кримінального провадження №0000165, зареєстрованого в ЄРДР 16 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого у кримінальному провадженні №0000165, зареєстрованого в ЄРДР 16 листопада 2016 року за ознаками ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 358 КК України ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 від 23 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження №0000165, внесеного до ЄРДР 16 листопада 2016 року за фактом незаконного звільнення з роботи з особистих мотивів, а також іншого грубого порушення законодавства про працю ОСОБА_4 , тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, яку просить скасувати.

Ознайомившись із змістом скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вказує у своїй скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_2 , 23 лютого 2021 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000165, зареєстрованого в ЄРДР 16 листопада 2016 року.

Вказане кримінальне провадження, зі слів адвоката ОСОБА_2 , закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб Управління освіти, молоді та спорту Дубровицької РДА складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У відповідності до вимог ч. ч. 1,2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Необхідно звернути увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.

Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Так, у поданій скарзі адвокат ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження вручена ОСОБА_4 лише 04 травня 2022 року, у зв`язку із чим передбачений КПК України десятиденний строк звернення із скаргою, на його думку, не порушений.

Однак, адвокатом ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_4 отримано копію вказаної постанови про закриття кримінального провадження саме 04 травня 2022 року, що б свідчило про дотримання ним строків подання такої скарги.

У той же час, адвокат ОСОБА_2 не порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Більше того, до матеріалів скарги не додано постанову про закриття кримінального провадження, яка оскаржується згідно поданої скарги. Окрім того, суд звертає увагу на те, що в першому абзаці скарги зазначено, що постанова винесена 23 лютого 2021 року, однак в прохальній частині скарги дата винесення постанови значиться як 23 лютого 2022 року, що унеможливлює слідчому судді пересвідчитися у її існуванні в принципі.

А тому посилання адвоката ОСОБА_2 в супровідному листі до суду на те, що "постанову дізнавача передати електронною поштою разом із скаргою на неї неможливо, буде надіслано пізніше", суд розцінює як намагання скаржника ввести суд в оману.

Стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку саме за клопотанням заінтересованої особи, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

З наданих матеріалів вбачається, що до слідчого судді із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, скаржник звернувся вже поза строком її оскарження, не порушуючи при цьому питання про його поновлення.

Також слідчий суддя констатує, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000165 розпочато 16 листопада 2016 року, тобто з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що постанови про закриття кримінального провадження винесена 23 лютого 2021 року(23 лютого 2022 року?).

При цьому слідчий суддя звертає увагу не те, що (з дати винесення до можливої дати отримання постанови про закриття кримінального провадження - 04 травня 2022 року) ОСОБА_4 , як сторона кримінального провадження, не цікавився ані вказаним досудовим розслідуванням, ані проведенням слідчих дій в його рамках чи результатом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Крім того, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За таких обставин, враховуючи тривалість пропуску строку, можливість настання негативних наслідків його відновлення для інших осіб, слід виходити також з того, що у цій справі відсутні достатні правові підстави для поновлення строків для оскарження постанови про закриття кримінального провадження і відсутнє обґрунтоване виправдання втручання у принцип юридичної визначеності, а натомість таке поновлення свідчитиме про його порушення, як і не встановлено, що скаржник діє сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і клопотання про його поновлення слідчому судді не ставиться, то необхідно на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернути скаргу скаржнику.

При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного, Керуючись ст. ст. 117, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_3 від 23 лютого 2022 року про закриття із підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 284 України кримінального провадження №0000165, зареєстрованого в ЄРДР 16 листопада 2016 року повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького
районного суду ОСОБА_1