Справа № 739/1932/21 Номер провадження 1-кп/739/41/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000359 від 06.11.2021 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кудлаївка, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого: 04.05.2006 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.07.2009 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 13.11.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі; 24.05.2021 Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ст. 126-1 КК України до 200 годин громадських робіт; 12.01.2022 Новгород-Сіверським районним судом за ч.2 ст.389 КК України до 5 місяців 20 днів арешту. Судимості у встановленому порядку не зняті та не погашені, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 05 листопада 2021 року, близько 23 год. 00 хв. маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, будучи раніше засудженим за вчинення майнових злочинів, судимість якого в установленому законом порядку не знята та не погашена, через паркан проник на подвір`я господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , після чого, за допомогою металевого прута, пошкодивши металеву скобу, відірвав навісний замок на дверях приміщення сараю, де зберігався мопед марки «ALPHA» ZS 50 F, б/н., номер рами НОМЕР_1 , вартістю 6090,00 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , проник всередину приміщення, звідки, всупереч волі власника, викотив зазначений мопед за межі господарства та, за допомогою власних ключів запалення, завів двигун мопеда і залишив місце події, чим здійснив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України (заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення).

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 17 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив суд при призначенні покарання врахувати те, що обвинувачений ніде не працює, не одноразово судимий за вчинення майнових злочинів, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має негативну характеристику. На підставі чого просив визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України, визнав частково повідомив про те, що він на протязі 3-х років проживає в с. Стахорщина Новгород-Сіверського району Чернігівської області разом з ОСОБА_6 . Так 05.11.2021 року до них додому прийшла подруга ОСОБА_10 . ОСОБА_11 з співмешканцем ОСОБА_12 , для того щоб допомогти пиляти дрова. Однак через деякий час він, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та її співмешканець ОСОБА_12 почали вживати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв на мобільний телефон ОСОБА_12 прийшло смс повідомлення про те, що на його карту зараховано кошти. Вживши спиртні напої ОСОБА_13 захотіла поїхати в м. Новгород-Сіверський для того щоб зняти гроші. ОСОБА_6 дала ОСОБА_13 одяг та викликала таксі, після чого ОСОБА_13 поїхала в м. Новгород-Сіверський. Приїхавши. додому ОСОБА_13 привезла горілки та продовжили розпивати спиртні напої, а він ліг спати. Прокинувшись біля 14:00 год. він побачив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 вдома не було. Він запитав у молодшого сина ОСОБА_15 де мама, але він не знав. Після чого він почав займатися господарськими справами. З настанням вечірнього часу ОСОБА_6 до дому так і не з`явилася. На телефонні дзвінки не відповідала. Молодший син ОСОБА_15 додзвонився до ОСОБА_6 взявши слухавку він запитав де вона, а вона сказала, що це не його справа. На другий телефонний дзвінок вона сказала ОСОБА_15 , що вона в АТБ м. Новгород-Сіверський та скоро приїде додому. На початку 22:00 години він пішов з літньої кухні в будинок, але він був зачинений, старший син ОСОБА_16 сказав, що мами вдома нема, вона сказала не відкривати нікому двері. Біля 23:00 год. він пішов до тещі ОСОБА_9 переліз через паркан, зірвав замок з господарського приміщення де знаходився належний ОСОБА_6 мопед «альфа», викотив його на вулицю завів та поїхав в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, для пошуку своєї співмешканки ОСОБА_6 . Після чого не знайшовши її приїхав до дому, поставивши мопед за сараєм на сусідній ділянці. Не далеко від будинку. Вранці ОСОБА_6 спитала навіщо він брав мопед, на що відповів що шукав її, після чого приїхала поліція. Вказаним мопедом він користувався неодноразово до жовтня 2021 року, зокрема робив ремонт двигуна. Однак в жовтні 2021 року ОСОБА_6 заборонила йому користуватися мопедом, та відігнала його до своєї матері ОСОБА_9 . Жаліє, що не повідомив ОСОБА_9 про те, що він взяв мопед. Не вважає вчинене ним діяння кримінальним злочином.

Захисник обвинуваченого вважає, що діяння підзахисного ОСОБА_7 не є кримінальним, так як вказаний мопед він взяв з метою пошуку своєї співмешканки ОСОБА_6 . Даним мопедом він самостійно користувався та ремонтував його. Вважає, що в даному випадку взагалі відсутній склад злочину. Також зазначив, що в даній кримінальній справі відсутній умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, так як сторони перебувають у цивільному шлюбі. Обставин щодо незаконного заволодінням транспортним засобом не встановлено, тому вважає, що ОСОБА_7 необхідно виправдати в межах цього обвинувачення.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 вини, винуватість у інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, доводиться та підтверджується сукупністю належних, допустимих та достатніх доказів, перевірених, досліджених, проаналізованих та оцінених судом, зокрема:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила про те, що, вона на протязі трьох років проживає разом з ОСОБА_7 в с. Стахорщина Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Так, 05.11.2021 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_14 поїхала в м. Новгород-Сіверський. Приїхавши додому близько 21:00 год. вона побачила, що ОСОБА_7 спить п`яний в літній кухні. Зайшовши в будинок вона зачинила його та сказала старшому синові, щоб він не говорив ОСОБА_7 що вона приїхала додому. Вранці 06.11.2021 року вона дізналась від своєї матері, що хтось викрав мопед з сараю. Вона пішла до ОСОБА_7 який на той час спав п`яний на кухні та спитала де мопед, на що ОСОБА_7 відповів «де надо». Після чого вона викликала поліцію. Працівники знайшли мопед за сараєм на сусідній ділянці. Даний мопед вона купувала в 2008 році для власних потреб. Не заперечує той факт, що ОСОБА_7 користувався та ремонтував вказаний мопед. Однак з жовтня 2021 року вона заборонила користуватися ним, тому, що її співмешканець ОСОБА_7 їздив на ньому в стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з забороною користування вона навіть відігнала мопед на зберігання своїй матері ОСОБА_9 . Також потерпіла ОСОБА_6 додала, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не має, просила обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

- показами свідка ОСОБА_9 , яка надала суду покази про те, що вона являється матір`ю ОСОБА_6 . Так, 05.11.2021 року пізно ввечері близько 00:00 год., вона почула як гавкав її собака. Вранці 06.11.2021 року біля 05:00 год. вона вийшла на вулицю та побачила, що з сараю зірваний замок, біля якого був металевий прут, печатки, ліхтарик, хвіртка відкрита, а в самому сараї був відсутній мопед «альфа», що належить її донці ОСОБА_6 , вона зберігала у неї в сараї з жовтня 2021 року, у зв`язку з тим, що заборонила користуватися вказаним мопедом співмешканцю ОСОБА_7 . Виявивши вказану подію вона зателефонувала своїй донці, та повідомила про це, сказала, що ОСОБА_7 вдома, а мопеду не має. В подальшому вона викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції то знайшли мопед за сараєм сусіднього господарства, біля будинку. ОСОБА_7 дозволу на користування мопедом вона не давала. У вказаному господарському приміщенні де зберігався мопед, також зберігались інструменти ОСОБА_7 , але він не мав до приміщення вільного доступу.

- відомостями, які містяться в витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000359 від 06 листопада 2021 року;

- відомостями, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 06 листопада2021 року;

- відомостями, що містяться в протоколі огляду місця події від 06.11.2021 року в АДРЕСА_2 , та фото таблицями до нього, якими зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, а також їх сліди.

- відомостями додаткового огляду місця події від 06.11 2021 року в АДРЕСА_2 , та фото таблицями до нього, якими зафіксовано місце знаходження мопеду «Alpha zs50f»;

- відомостями, що містяться в протоколі огляду речових доказів від 28 листопада 2021 року, яким потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що оглянуті речі, а саме: ліхтарик та рукавички належать ОСОБА_7

- відомостями, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту та DVD-R диску з записом слідчої дії від 22.11.2021 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , який показує детальні обставини проникнення до господарства ОСОБА_9 де заволодів транспортним засобом: мопед «альфа».

- висновком експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №4971/21-24 від 11 листопада 2021 року відповідно до якого середня ринкова вартість наданого на дослідження мопеда марки «Alpha» ZS 50F станом на 05 листопада 2021 року, складає 6090,00 грн.

- висновком експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи № СЕ-19/125-21/10177-ТР від 03 лютого 2022 року відповідно до якого на поверхні навісного замка та металевій скобі, наданих на дослідження, механічних пошкоджень характерних для дії сторонніх предметів не виявлено.

Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в силу вимог ч. 6 ст. 22 КПК України, суд дослідив докази, надані стороною обвинувачення, оскільки сторона захисту доказів суду не надала.

При цьому, сторони кримінального провадження не заперечували щодо закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

Під час судового засідання, сторони клопотань щодо визнання доказів неналежними або недопустимими не заявляли, а тому суд за наслідком їх дослідження, вважає докази такими, що відповідають вимогам глави 4 параграфу 1 КПК України щодо їх належності та допустимості.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції), тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого, а тому суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням до приміщення.

Суд критично оцінює тактику захисту обрану обвинуваченим покази щодо невірної кваліфікації їх дій неспроможними та такими, що не спростовують досліджені судом докази в їх сукупності.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, раніше судимий.

Обставиною, обтяжуючою покарання ОСОБА_7 , є рецидив злочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. У зв`язку з чим суд бере до уваги те, що потерпіла та обвинувачений тривалий час фактично проживають разом, мають спільну дитину, зокрема суд враховує той факт, що обвинувачений купував запчастини на даний мопед, користувався ним разом з потерпілою, а також те, що потерпіла претензій матеріального характеру не має, та просила не обирати міру покарання пов`язану з позбавленням волі.
Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням приписів ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 4118 грн. 80 коп. за проведення експертиз а саме: № СЕ-19/125-21/1017-ТР від 03.02.2022 року (2745,92 грн.) та № 4971/21-24 від 11.11.2021 року (1372,78 грн.) слід стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Цивільний позов не заявлено, долю речових доказів належить вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирати.

Керуючись статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Процесуальні витрати у розмірі 4118 грн. 80 коп. стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Речові докази :

- мопед марки «ALPHA», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої залишити ОСОБА_6 , як власниці майна;

- навісний замок повернути ОСОБА_9 , як власниці;

- ліхтар з двома батарейками, металевий прут, чоловічі рукавички знищити;

- фрагменти слідів пальців рук, магнітний носій CD-R 700 mb Patron залишити у матеріалах кримінального провадження №0000359.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України не обирати.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Згідно зі статтею 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1