Номер провадження: 11-сс/813/873/22
Справа № 497/1064/22 1-кс/497/443/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 21.06.2022 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

установив
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 21.06.2022 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що слідчим не дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України, щодо строків подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала
В апеляційній скарзі прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді про арешт майна незаконною та такою, яка підлягає скасуванню.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що 17.06.2022 року (п`ятниця) слідчим під час обшуку підозрюваного о 16 годині та о 21.45 годині під час проведення слідчого експерименту було вилучено речі, які того ж дня було визнано речовими доказами.
Слідчий до суду з клопотанням про арешт майна звернувся 20.06.2022 року (понеділок), тобто в перший робочій день, а тому вважає, що строк на звернення із відповідним клопотанням не сплив.
На підставі викладеного прокурор просить ухвалу слідчого судді від 21.06.2022 року про відмову в арешті майна скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого у повному обсязі.

Власник майна, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, не бажав приймати участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який вважав за можливе розглянути справу за відсутності власника майна, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності власника майна.

Позиції учасників апеляційного розгляду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не виконав з огляду на таке.
Згідно матеріалів кримінального провадження, 20.06.2022 року старший слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітан поліції ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого 17.06.2022 року під час проведення особистого обшуку та під час проведення слідчого експерименту майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що заявлене у клопотанні майно було вилучене 17.06.2022 року, тоді як з клопотанням слідчий звернувся 20.02.2022 року, тобто з порушенням строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України, оскільки у вихідний день 18.06.2022 року слідчий суддя перебував на роботі та здійснював розгляд інших клопотань слідчого у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, апеляційний суд вважає помилковими такі висновки слідчого судді з огляду на таке.

З матеріалів провадження встановлено, що 17.06.2022 року о 21 годині 45 хвилин під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 також було тимчасово вилучене майно, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.06.2022 року (а.п.8-9).
Крім того, 17.06.2022 року о 16 годині під час проведення особистого обшуку ОСОБА_8 було тимчасово вилучене майно, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту (а.п.12-13).
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого 17.06.2022 року (п`ятниця), слідчий звернувся 20.06.2022 року (понеділок), тобто у наступний робочий день після вилучення майна, тобто у встановлений ч.5 ст.171 КПК України строк.
Апеляційний суд вважає помилковими висновки слідчого судді, який ототожнив вихід слідчого судді на роботу у вихідний день для розгляду клопотань, які підлягають терміновому вирішенню, з робочим днем у розумінні ч.5 ст.171 КПК України, якими згідно графіку роботи Болградського районного суду Одеської області, розміщеному на веб-сайті суд, є понеділок - п`ятниця.
Таким чином, відмовляючи у задоволені клопотання слідчого з підстав порушення вимог вимоги ч.5 ст.171 КПК України, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке які перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.409 КПК України є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, за результатами розгляду клопотання слідчого, вважає за необхідне скасувати оскаржувану увалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, за результатами розгляду клопотання слідчого.
Постановляючи власну ухвалу, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
У клопотанні слідчого зазначено, що 16.06.2022 року, близько 18:30 годині, в городі домоволодіння АДРЕСА_1 , під час сварки між братами ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , останній, передбачаючи можливість настання у результаті своїх дій суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, взяв у руку ніж та завдав ним ОСОБА_9 два удари в область живота та грудної клітини, у результаті чого останньому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з ураженням сальника і тонкого кишечника та проникаючого ножового поранення грудної клітини.
17.06.2022 року о 14:00 годині ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
За результатами особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 , вилучено одяг підозрюваного у якому він перебував на момент затримання, а саме: футболку різнокольорову у горизонтальну смужку, яку поміщено та упаковано у спеціальний пакет експертної служби ВМС України № 3138538; шорти темного кольору у клітку, які поміщено та упаковано у спеціальний пакет експертної служби ВМС України №3138537; пара сандалів, які поміщено та упаковано у спеціальний пакет експертної служби ВМС України № 3138539.
Окрім цього 17.06.2022 року під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 , останній, перебуваючи у своєму домоволодінні АДРЕСА_1 , розповідаючи про обставини вчинення кримінального правопорушення, добровільно надав слідчому, та слідчий вилучив, ніж із пластиковою рукояткою коричневого кольору, яким, зі слів підозрюваного, було нанесено тілесні ушкодження потерпілому. Зазначений ніж поміщено та упаковано у спеціальний пакет Національної поліції України INZ 2057816.
Постановою слідчого від 17.06.2022 року вилучені речі та предмети, в поряду ст.98 КПК України, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню..
Метою для накладання арешту на зазначене майно, слідчий у клопотанні зазначав збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.
Положеннями ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема, зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Апеляційний суд виходить з того, що вилучене в ході особистого обшуку та під час проведення слідчого експерименту майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки виходячи з описаної у клопотанні фабули кримінального правопорушення, вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, встановлення яких може мати суттєве значення для розгляду кримінального провадження та для виявлення яких були призначені відповідні експертизи, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.
Апеляційний суд дійшов висновку, що метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що слідчий, у відповідності до вимог ч.5 ст.171 КПК України на наступний робочий день після тимчасового вилучення майна звернувся до слідчого судді з клопотанням про його арешт.
Апеляційний суд враховує, що Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Таким чином, на підставі всебічного та повного дослідження фактичних обставин провадження за клопотанням слідчого про арешт майна апеляційний суд встановив, що наявні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для застосування у кримінальному провадженні №0000281 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою збереження речових доказів, який відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Приписами п.2 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно.

Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України власник майна має право звернутись до слідчого суді із клопотанням про скасування арешту майна.
Керуючись ст.170- 174, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчогосудді Болградського районного суду Одеської області від 21.06.2022 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою визнати клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000281, внесеному до ЄРДР 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.06.2022 року в ході проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж із пластиковою рукояткою коричневого кольору, а також на майно, яке було вилучено 17.06.2022 року у ОСОБА_8 під час його особистого обшуку, а саме: футболку різнокольорову у горизонтальну смужку, шорти темного кольору у клітку та пару сандалів, шляхом заборони права відчуження, розпорядження та/або користування ним.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4