Справа №589/2535/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/425/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , в якій, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини на кваліфікацію дій обвинуваченого, захисник просить вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року відносно ОСОБА_6 змінити, в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_6 покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, у виді 80 годин громадських робіт.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, з посиланням на те, що копію вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року було отримано 26 липня 2021 року.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік, а на підставі ст.ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік .

На підставі ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 не обирати.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 514 грн.86 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник обвинуваченого зазначає, що ОСОБА_6 не має роботи в Україні, а тому вимушено працює за її межами України, а саме у Чехії. Застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням і покладення на нього обов`язки, передбачених ст. 76 КК України, позбавляють останнього можливості працювати і утримувати себе, тобто він залишається без засобів існування, що є проявом не гуманісті по відношенню до нього.

На думку апелянта, в даному випадку, призначення ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт буде достатнім та для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з вироком, 30 травня 2021 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи на озері «Хімріактив», яке розташоване по вул. Шевченка в м. Шостка Сумської області, на землі побачив рюкзак чорного кольору, який відкрив та побачив з ньому мобільний телефон марки «Хіаоmі» Redmi Nоte8 Рго», який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій противоправний умисел, направлений на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, з метою незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його діям ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку належного потерпілому ОСОБА_8 майна, а саме, мобільний телефон марки Хіаоmі» Redmi Nоte8 Рго Forest Green 6/128GВ, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи 4900 грн. 00 коп. та рюкзак чорного кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не має, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник адвокат ОСОБА_7 та прокурор були повідомлені завчасно належним чином.

Від захисника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи як без його участі, так і без участі обвинуваченого, з аналогічною заявою до апеляційного суду звернувся і прокурор.

Враховуючи наявність вищевказаних заяв, а також, що учасники провадження повідомлені про час, день та місце розгляду справи належним чином, наявні підстави для здійснення апеляційного розгляду без їх участі, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 вбачається, що останній, окрім іншого, звертається до апеляційного суду з проханням поновити строк на апеляційне оскарження вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року з посиланням на те, що копію вказаного судового рішення було отримано 28 червня 2021 року.

Проте, вирішувати вказане питання у колегії суддів підстави відсутні, оскільки строки, передбачені п.1 ч. 2 ст. 395 КПК України пропущено не було.

Крім того, з врахуванням того, відповідно до вимог ч.1 ст. 394 КПК України, дане кримінальне провадження було розглянуто у спрощеному порядку, не підлягає перевірці апеляційним судом законність вироку, ухваленого за відсутності учасників судового провадження, та в частині не дослідження доказів у судовому засіданні або встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з застосуванням ст.ст.75,76 КК України також в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, судом було враховано характер, ступінь суспільної небезпеки, обставини вчиненого останнім кримінального проступку, наслідки, що настали від таких дій.

При цьому, судом було враховано те, що ОСОБА_6 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, активно сприяв слідству у розкритті проступку, щиро розкаявся у вчиненому, що було визнано судом як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом встановлено не було.

Крім того, судом було враховано і те, що ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, суд і дійшов висновку, що для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_6 буде достатнім покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на один рік і підстави для заміни такого покарання на більш м`яке, як просить захисник у подані апеляційній скарзі, в даному конкретному випадку не встановлено.

Доводи захисника про те, що покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України при звільненні від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України позбавило ОСОБА_6 можливості працювати в іншій державі, тобто, він залишається без засобів існування, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки останній сам не врахував зазначених обставин, вчиняючи кримінальний проступок, за який передбачена саме кримінальна відповідальність з призначенням відповідного покарання, яке необхідно буде відбувати.

При цьому, колегія суддів звертає увагу і на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення чи проступок, а тому, призначене судом першої інстанції покарання буде достатнім для сприяння перевиховання ОСОБА_6 , що, на думку колегії суддів, не було б досягнуто при призначенні останнього покарання у виді громадських робіт, як просить в апеляційній скарзі захисник.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404,405,407,418,419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 червня 2021 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4