УХВАЛА
Справа № 149/831/22

Провадження №1-кс/149/559/22

15.09.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви про самовідвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
14 вересня 2022 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Заява мотивована тим, що суддею ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України було заявлено самовідвід, який було задоволено.

Прокурор в судовому засіданні подану заяву підтримав.

Інші учасники судового розгляду до суду не з`явились, про час, день та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Дослідивши заяву про відвід, кримінальну справу № 149/831/22, суд дійшов до наступного.

В провадженні судді Хмільницького міськрайонного суду ОСОБА_5 перебуває справа № 149/831/22 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

24 серпня 2022 року суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 заявив самовідвід від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, який розподілений судді Хмільницького міськрайонного суду ОСОБА_4 .

При цьому, ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2022 року задоволено заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України). Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75 та 76 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «безсторонність суду» за змістом частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) означає відсутність у суддів, які вирішують справу, упередженості, а також будь-якого зовнішнього впливу на них.

При об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Вивчаючи зазначену підставу, суд враховує вимоги національного законодавства та практику ЄСПЛ.

Так, у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року у п. 66 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «безсторонність», в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Щодо першого критерію прокурор не надав жодного доказу, що суддя ОСОБА_4 будь-яким чином своєю поведінкою виразила свою прихильність чи упередженість до учасників провадження або існують інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність суб`єктивного критерію, що використовується при визначенні «безсторонності».

При дослідженні об`єктивного критерію, має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що суддя ОСОБА_4 була відведена від розгляду кримінального провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, що виключає можливість прийняття нею будь-яких процесуальних рішень в даному кримінальному провадженні.

За наявності вказаних обставин, суд вважає, що обставини, викладені у заяві про відвід, можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду нею заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 , а тому у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, вказана заява підлягає задоволенню.

Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладених в постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 277/599/15-к.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 75 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву заступника керівника Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_3 задоволити.

Відвести суддю Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 від розгляду заяви про самовідвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Заяву про самовідвід судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_5 передати на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: