БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1065/22
Провадження № 1-кс/497/440/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт тимчасово вилученого майна
21.06.22 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
володільця майна ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
17 червня 2022 року старший слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000279 від 16.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 16.06.2022 року до Болградського РВП надійшло повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невстановлені особи на західній околиці с. Городнє Болградського району Одеської області з використанням техніки здійснюють завантаження чорної глини без відповідних документів з метою подальшого її транспортування.

В ході проведення перевірки по даному факту працівниками поліції 16.06.2022 року проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості загального користування розташованої на західній околиці с. Городнє Болградського району Одеської області за межами населеного пункту, де встановлено, що мешканець с. Городнє ОСОБА_5 з використанням належних йому трактору МТЗ-82.1 р/н НОМЕР_1 з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н НОМЕР_2 та мешканець с. Н. Трояни ОСОБА_7 з використанням екскаватору марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 , який знаходиться у його фактичному володінні та розпорядженні, незаконно, без відповідних документів, з кар`єру здійснювали навантаження ґрунту темного-жовтого кольору за допомогою екскаватору у причеп трактора, з метою подальшого вивезення.

З метою припинення протиправних дій, під час вказаного огляду з даної ділянки вилучено:

- трактор марки «МТЗ-82.1» р/н « НОМЕР_1 » з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », які належать ОСОБА_5 , у тому числі навантажений до моменту виявлення ґрунт у причепі,

- екскаватор марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтво про його реєстрації належить ОСОБА_6 , однак знаходиться у його фактичному володінні та розпорядженні ОСОБА_7 ;

Слідчий в судовому засідання своє клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого також підтримала, наполягала на його задоволенні.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно він попросив свого товариша допомогти йому завантажити глину в причеп трактора. Для цього вони 16.06.2022 року поїхали до занедбаного цегляного заводу на західну околицю с.Городнє, та навантажили на причеп біля 4.5 тон глини. Земельна ділянка, на якій була наявна глина ніким не охороняється, не огороджена, та її ніхто не використовує. Глина йому потрібна була в господарстві, так як будує сарай, та засипати ями, що утворилися у дворі. Не мав наміру спричинити шкоді держав своїми діями. Просив повернути йому трактор з причепом, оскільки він йому дуже потрібен в господарстві, так як має земельний пай, який самостійно обробляє, наразі розпочалися жнива, потрібно збирати вирощений урожай, а потім знову готувати землі до посівної. Єдиним засобом для існування та утримання своєї сім`ї є лише дохід від земельної ділянки, інших доходів не має. Дружина інвалід, не працює, потребує догляду. А тому залишившись без транспортного засобу, його сім`я втратить засоби до існування, він не спроможний буде навіть придбати ліки для дружини. Просив врахувати його вкрай важке матеріальне становище.

Володілець майна ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що екскаватор, яким він користувався належить його тестю (чоловіку дружини) ОСОБА_6 , та взяв він його з дозволу аби допомогти товаришу. Не мав наміру порушувати закон. Глину завантажував з ділянки біля покинутого, занедбаного та непрацюючого колишнього цегляного заводу.
Просив повернути транспортний засіб, оскільки він необхідний в господарстві, так як тесть є пенсіонером, та займається домашнім господарством.

Власник майна ОСОБА_6 пояснив, що екскаватор марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 належить йому згідно свідоцтва про реєстрацію машини. На прохання зятя ОСОБА_7 надав йому для разового використання, так як потрібно було допомогти товаришу. Але, як саме зять мав використовувати трактор не знав. Особисто ніякого відношення до вчиненого не має, та про обставини вилучення екскаватора йому відомо лише зі слів ОСОБА_7 просив повернути йому транспортний засіб.
Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, заслухавши пояснення присутніх сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 16 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення (а.с.7).
16.06.2022 року у період часу з 13:30 години до 14:10 години працівниками поліції проведено огляд місця події, а саме: ділянки місцевості загального користування розташованої на західній околиці с. Городнє Болградського району Одеської області за межами населеного пункту, у результаті якого виявлено та вилучено (а.с.8, 28-30):

- трактор марки «МТЗ-82.1» р/н « НОМЕР_1 » з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », які належать ОСОБА_5 , з навантаженим в причепі ґрунтом,

- екскаватор марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтво про його реєстрації належить ОСОБА_6 , однак знаходиться у фактичному володінні та розпорядженні ОСОБА_7 .

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості 16.06.2022 року о 17:30 годині в ЄРДР за №0000279 від, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України за фактом незаконного видобування корисних копалин місцевого значення у значному розмірі, та розпочато досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні (а.с.3).

Згідно постанови старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 17.06.2022 року визнано речовими доказами тимчасово вилучене майна, а саме:

- трактор марки «МТЗ-82.1» р/н « НОМЕР_1 » з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », які належать ОСОБА_5 ,

- екскаватор марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтво про його реєстрацію належить ОСОБА_6 , однак знаходиться у фактичному володінні та розпорядженні ОСОБА_7 ;

- наявний ґрунт у причепі марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », який було в нього навантажено до моменту виявлення вчинення цих незаконних дії.

Однак слід звернути увагу, що у якій кількості вилучено ґрунт відомості відсутні, тобто зважування вилученого ґрунту не проводилося, його зразок для подальшого експертного дослідження не відбирався, належним чином не опечатувався.
Лише після оголошення слідчим суддею 20.06.2022 року перерви в розгляді даного клопотання, старший слідчий СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 20.06.20022 року у проміжок часу з 14:20 години до 14:45 години провів огляд на території ТОВ «Автотранс» з метою встановлення кількості (ваги) ґрунту, який завантажено у причепі марки «2ПТС-35», р/н НОМЕР_2 , та взважування здійснено на автомобільних вагах, та як наслідок встановлено, що вага ґрунту складає 3 470 кг (а.с.31-32).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Так згідно протоколу огляду місця події від 16.06.2022 року слідчим було тимчасово вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.8).
Матеріали за вказаним клопотанням надані слідчому судді 17.06.2022 року, що підтверджується штемпелем на супровідному листі (а.с.17).
Відповідно до ч. 2 ст.115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години.
Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти ...
Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України щодо своєчасного звернення з даним клопотанням до слідчого судді.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В силу вимог ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Майно, на яке слідчий і прокурор просять накласти арешт є тимчасово вилученим майном за наслідками проведеного огляду місця події 16.06.2022 року в кримінальному провадженні за ознаками злочину за ст.240 ч.1 КК України.
Основним безпосереднім об`єктом злочину за ст.240 ч.1 КК України - є встановлений порядок охорони надр, що необхідний для раціонального та ефективного використання надр, видобування корисних копалин загальнодержавного значення. Додатковим об`єктом може бути життя чи здоров`я особи, право власності фізичних чи юридичних осіб тощо.
Предметом злочину є надра та корисні копалини загальнодержавного значення.
Надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння (ст. 1 Кодексу України про надра; підпункт 1.5.1 п. 1.5 Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ питних і технічних підземних вод, затвердженої наказом Державної комісії по запасах корисних копалин від 4 лютого 2000 р. N 23).
Корисними копалини вважаються природні мінеральні речовини, які можуть використовуватися безпосередньо або після їх обробки (абз. 22 ст. 1 Гірничого закону України).
Відповідно до ст. 6 Кодексу України про надра корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення.
Об`єктивна сторона злочину може проявлятися у таких формах: 1) порушення встановлених правил охорони надр, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля; 2) порушення встановлених правил використання надр, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля; 3) незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
А відтак транспортні засоби, які вилучені в рамках вказаного кримінального провадження не є об`єктом і предметом кримінального правопорушення за яким здійснюється досудове розслідування.
Конфіскація майна за санкцією ст.240 ч.1 КК України не передбачена.
А тому, відсутня необхідність в забезпеченні збереження вилучених транспортних засобів в тому стані, в якому вони були вилучені, відсутня необхідність в призначенні будь-якого експертного дослідження цих транспортних засобів.

Щодо вилученого ґрунту, який є безпосереднім об`єктом і предметом кримінального правопорушення за ст.140 ч.1 КК України, який підлягатиме в майбутньому експертному дослідженню, його збереження слід забезпечити відповідно до вимог КПК України.
На час звернення з даним клопотання до слідчого судді, органом досудового розслідування не було визначено кількісний склад цього ґрунту, його вага, а лише зазначено, що вилучено ґрунт в причепі.
Хоча згідно примітки до ст.140 КК України - незаконне видобування корисних копалин місцевого значення вважається вчиненим у значному розмірі, якщо їх вартість у тридцять і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Незаконне видобування корисних копалин місцевого значення вважається вчиненим у великому розмірі, якщо їх вартість у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Однак, не зрозуміло, яким чином можна визначити вартість вилученого майна, якщо відсутні відомості про його кількісний склад.
А відтак, слідчий суддя дійшов до висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на вилучений ґрунт, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно з метою його збереження, як речового доказу у кримінальному провадженню шляхом заборони його відчуження, розрядження та користування.

Вирішуючи питання щодо накладення арешту на тимчасово вилучені транспортні засоби слідчий суддя виходить з наступного.
При вирішенні клопотання слідчого в цій частині, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи людини, про який йдеться у клопотанні прокурора, слідчого; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертаються із клопотанням.
При цьому для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
У клопотанні не наведено переконливих доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування вказаних заходів забезпечення кримінального провадження.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
При цьому, ст. 171 КПК України передбачено вимоги щодо змісту клопотання про накладення арешту на майно. Серед всього іншого зазначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути вказано підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Тобто, у клопотанні про арешт майна, слідчий повинен чітко вказати мету зазначену в законі та довести необхідність арешту саме з цією метою.
Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, слідчим зазначено як мету накладення арешту, це сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучені транспортні засоби є доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення, що вони зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Також, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Санкція ч.1 ст. 240 КК України не містить додаткового покарання у виді конфіскації майна, а спеціальна конфіскація за цією нормою закону не застосовується. Відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000279 від 16.06.2022 року - відсутні.
Факт здійснення дій, правомірність яких наразі розслідується, зафіксовано протоколом огляду місця події 16.06.2022 року (а.с.8, 28-30), детально описано майно, за допомогою якого здійснено дії, протиправність яких досліджується, вилучено ґрунт, який у подальшому буде підлягати експертному дослідженню, здійсненого огляд предметів 20.06.2022 року (а.с.31-32), а тому застосування заходів забезпечення кримінального провадження за ч.1 ст. 240 КК України у вигляді накладення арешту на транспортні засоби, зазначені у клопотанні слідчого, буде не співрозмірним обмеженню права власності з завданням кримінального провадження.
При вирішенні вказаного клопотання, слідчий суддя враховує приписи, наведені у ч.3 ст. 132 КПК України, відповідно до яких застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Слідчий суддя вважає, що обраний слідчим спосіб обтяження, а саме накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження і користування майном з передачею на відповідальне зберігання до спеціального майданчику тримання транспортних засобів - є занадто обтяжливим для власників вилученого майна, та може зашкодити їх особистому життю, та інтересам їх сімей.
Так, вилучені транспортні засобі вкрай необхідні їх власникам задля забезпечення своєї господарської діяльності з обробки земельних паїв, збирання врожаю, та отримання доходів від цієї діяльності та є єдиним засобом для матеріального забезпечення своїх сімей.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Будь-яких доказів або обґрунтованих доводів щодо приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна ініціатором клопотання не надано та не наведено, тоді як відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Жодних уточнень до даного клопотання про арешт майна, а ні слідчий, а ні прокурор не подавали, і під час судового розгляду не наводили.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
З огляду на викладене, та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000279 від 16.06.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, а саме на ґрунт, що вилучений з місця події 16.06.2022 року та був завантажений
у причеп марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, який передати на відповідальне зберігання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 в частині арешту тимчасово вилученого майна:
- трактора марки «МТЗ-82.1» р/н « НОМЕР_1 » з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 », що належать ОСОБА_5 ,
- екскаватора марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтво про його реєстрації належить ОСОБА_6 , однак знаходиться у фактичному володінні та розпорядженні ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування відмовити.

Трактор марки «МТЗ-82.1» р/н « НОМЕР_1 » з причепом марки «2ПТС-3.5» р/н « НОМЕР_2 » повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 .
Екскаватор марки «Борекс-2106» р/н НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення складено і проголошено 22.06.2022 року об 11:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1