29.05.2022 Єдиний унікальний номер 205/2915/22
Єдиний унікальний № 205/2915/22
Провадження № 1-кс/205/734/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за матеріалами досудового розслідування № 0000499 від 27 квітня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2022 року до слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про указ Президента України № 64/2022 вiд 24 лютого 2022 року про введення воєнного стану в Україні, вчинив корисливий злочин, а саме таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 27 травня 2022 року об 11 годині 05 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 32, біля магазину «Foto Magnat», побачив біля входу у вказаний магазин велосипед марки «Cannondale Tril 3», рама № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , де в нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна велосипеду, який ОСОБА_6 визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Foto Magnat», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 32, переконався, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в період воєнного стану в Україні з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, підійшов до зазначеного велосипеду, взяв його та, утримуючи при собі, почав швидко тікати з місця вчинення кримінального правопорушення. У цей час дії ОСОБА_6 були помічені ОСОБА_7 , який голосно зробив зауваження ОСОБА_6 та висунув вимогу останньому зупинити протиправні дії. ОСОБА_6 зрозумів, що його протиправні дії стали явними для потерпілого та оточуючих і вже не мають таємного характеру. У нього раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій вказаний умисел, утримуючи при собі викрадене майно велосипед марки: «Cannondale Tril 3», рама № НОМЕР_1 , ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 25 000 грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому у період дії воєнного стану, було кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_6 було затримано 27 травня 2022 року о 13 годині 15 хвилин у порядку ст. 208 КПК України.

27 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, оскільки підозрюваний, має зареєстроване місце проживання, проте, проживає не за місцем реєстрації, офіційного та постійного місця роботи не має, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше вчиняв аналогічні злочини, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечував з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки та просив відмовити у задоволенні клопотання, його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що підозрюваний від слідства і суду не переховується, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою та призначити домашній арешт у певний період доби, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: заява про кримінальне правопорушення від 27 травня 2022 року; протокол огляду місця події від 27 травня 2022 року; протокол огляду місця події від 27 травня 2022 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27 травня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 27 травня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27 травня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27 травня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 27 травня 2022 року; постановою про визнання речовими доказами, встановленими в ході досудового розслідування від 27 травня 2022 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 27 травня 2022 року.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого та ризику щодо вчинення інших кримінальних правопорушень), оскільки ОСОБА_6 , неодружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційного та постійного місця роботи не має, має зареєстроване місце проживання, проте за місцем реєстрації проживає не постійно, раніше засуджений за вчинення злочинів проти власності.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідків, чи вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості у підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити новий умисний злочин, у тому числі, корисливий.

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

В рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, майно було повернуто потерпілому, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_13 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 13 години 15 хвилин 25 липня 2022 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/