Справа № 303/3564/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження № 303/3564/22, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
12 серпня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 24.03.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про можливість призначення кримінального провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає.
Прокурор також заявив клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яке подав у письмовому вигляді. Прокурор вказує на наявність ризику переховування обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від суду, наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування і суду ; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються. Наголосив також на ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечила. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечила, подала до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу та просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Наголосила на тому , що Мукачівським міськрайонним судом під час проведення підготовчого судового засідання вже обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, отже повторно такий запобіжний захід не може бути обраний за клопотанням прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечила. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечила, подала до суду письмове заперечення на клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказала на недоведеність наявності ризиків. Наголосила на рішення ЄСПЛ у справі Ніколова проти Болгарії , згідно якого сама по собі тяжкість злочину , у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи своїх захисників.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечив. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив, подав до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу та просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Наголосив на тому , що Мукачівським міськрайонним судом під час проведення підготовчого судового засідання вже обрано обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, отже повторно такий запобіжний захід не може бути обраний за клопотанням прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_12 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечив. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити з підстав наведених колегами або визначити розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечив. Проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою заперечив, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити з підстав наведених колегами або визначити розмір застави.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав доводи свого захисника.
Обвинувачена ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечила.
Вислухавши думку прокурора, обвинувачених, захисників, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.
Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000102 від 24.03.2021, такий по формі і за змістом складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором, наявна дата затвердження.
Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.
Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.
Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.
Обвинувачені отримали обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розписками.
Суд, зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України. Недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою повернення обвинувального акта.
Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні були дотримані вимоги статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.
Беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинувачених, захисників.
З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду.
Відповідно до ст.316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд враховує вимоги КПК України та п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження. Однією з підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження є наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення відповідного ступеню тяжкості.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Аналізуючи доцільність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання , суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України та у вчиненні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)
При цьому, суд звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України.
Також, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані ризики, на думку суду, доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а також тяжкістю покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачені, можуть вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.
На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, зокрема санкція статті за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та санкція статті за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 307 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція статті за яке, передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. При чому можливе вчинення злочинів стало наслідком усвідомленого ігнорування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вимог чинного законодавства .
Співставлення негативних для обвинувачених наслідків переховування у вигляді їх покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором їх винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.
Суд вважає, що небезпека переховування обвинувачених здається явно переконливою.
Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається тримання під вартою обвинувачених.
До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадськихзаворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).
Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також зврахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він настільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від правосуддя.
Отже, існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможуть ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Існування такого ризику обгрунтовується характером протиправних дій, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у разі визнання їх винуватими у інкримінованому злочині та наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу.
У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
При цьому судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Встановлений ризик незаконно впливати на свідків, є актуальним до моменту їх допиту в суді при розгляді обвинувального акту по суті, а тому, не може вважатись припиненим.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, то суд вважає його обґрунтованим, оскільки підозрювані ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перебуваючи на волі під час розгляду справи матимуть можливість впливати на свідків. Окрім цього, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експерта, спеціалістів та дослідження їх судом.
На даний час існує реальна необхідність допиту свідків, проведення великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, відтак, на переконання суду, існує об`єктивна реальність ризику можливого впливу обвинувачених на свідків .
На думку суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених судом ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України

Окрім цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти ризикам вчинити обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 спроби переховуватись від суду ; впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможуть переховуватися від суду , знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене ними діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останнім вини у вчинені вище вказаних кримінальних правопорушень.
Водночас на думку суду стороною обвинувачення не доведено наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування , передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_4 , з огляду на те, що досудове розслідування у даному провадженні завершено.
Окрім того, на думку суду стороною обвинувачення не доведено наявність ризику у обвинувачених - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюються.
Дані про особу ОСОБА_4 : раніше не судимий, має місце проживання, офіційно не працює, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Дані про особу ОСОБА_5 : раніше не судимий, має місце проживання, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Дані про особу ОСОБА_7 : молодий за віком, раніше не судимий, має місце проживання, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Дані про особу ОСОБА_8 : молодий за віком, раніше не судимий, має місце проживання, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність тісних соціальних звязків та підтверджує існування ризиків, а відтак дані про особу суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Водночас суд вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 перешкоджає обранню відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.
Суд вважає, що обрання відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їм інкримінується, тяжкістю покарання, яке їм загрожує у випадку визнання їх винуватими, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд звертає увагу на спосіб вчинення кримінальних правопорушень, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож суд приходить до висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю та у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю відмовити.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України передбачені випадки, коли слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
З системного аналізу зазначених норм слідує, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття рішення щодо визначення чи не визначення розміру застави.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу з визначенням розміру застави суд враховує, тривалість перебування обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 під вартою без визначення розміру застави.
Суд також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 в справі "Тодоров проти України", відповідно до якої "для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи від вартою протягом досить тривалого строку.
Враховуючи викладене суд вважає за можливе визначити розмір застави обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 достатній для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.
В судовому засіданні не встановлено передбачених вказаною нормою підстав для не визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. У п.2 ч.5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дана норма визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, суд враховує як характер кримінального правопорушення у якому обвинувачується особа - злочин, передбачений ч.3 ст.307 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особи обвинувачених, вважає за необхідним визначити: ОСОБА_4 заставу у розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 508 605,00 грн., ОСОБА_5 заставу у розмірі 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 521 010,00 грн., ОСОБА_7 заставу у розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 508 065,00 грн., ОСОБА_8 заставу у розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 508 065,00 грн., саме такі розміри будуть достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків .

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України обвинувачений або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.
Крім цього, суд зауважує, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
У разі внесення застави за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: - прибувати до суду на їх першу вимогу; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Також роз`яснити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27,314-316 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України у відкритому судовому засіданні на 01.09.2022 року о 15 год. 30 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинувачених, захисників.
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, громадянина України, українця, за національністю, мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 жовтня 2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481 грн.) тобто 508 605,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду на їх першу вимогу;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мукачево, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 жовтня 2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481) тобто 521 010,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду на їх першу вимогу;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженця смт. Кольчино, Мукачівського району, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2,3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 жовтня 2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481 грн.) тобто 508 605,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_7 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду на їх першу вимогу;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю відмовити.
Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженця смт. Кольчино, Мукачівського району, громадянина України, українця за національністю, мешканця АДРЕСА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 жовтня 2022 року включно.
Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 205 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2481) тобто 508 605,00 грн.
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_8 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду на їх першу вимогу;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю відмовити.
На ухвалу в частині обрання запобіжних заходів може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Копію ухвали надіслати начальнику Закарпатської УВП №9.
Повний текст ухвали оголошено 29.08.2022 року о 09 - 55 год.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1