УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 758/6456/22

провадження № 51-3233 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 та скасовано постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 від 28 вересня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 02 жовтня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищевказану ухвалу слідчого судді, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Стверджує, що вказана ухвала суду є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, оскільки апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, яка, із врахуванням допущених, на його думку, порушень закону мала бути переглянута в апеляційному порядку на підставі загальних положень КПК України. Також прокурор посилається на висновки, сформульовані в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у провадженнях №237/1459/17 та №243/6674/17, рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018. Тому прокурор вважає, що суд апеляційної інстанції, у порушення вимог ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, обмежив його право на доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучену до скарги копію судового рішення, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно ч. 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення ч. ч. 1, 2 ст 309 КПК України містять перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Ухвала слідчого судді про скасування постанови про зупинення досудового розслідування до вказаного переліку не включена.

Не передбачена така можливість і ч. 3 ст. 307 КПК України, відповідно до якої ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Згідно ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Суддя апеляційного суду, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, застосував положення статті 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, з огляду на позицію Конституційного Суду України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Тобто, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу, що апеляційне та касаційне оскарження судових рішень має залежати від особливостей процесуального характеру, та з огляду на вимоги національного законодавства.

Крім того, доводи касаційної скарги прокурора про порушення апеляційним судом вимог ст. 129 Конституції України та загальних засад кримінального процесуального законодавства не заслуговують на увагу, оскільки ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чимКПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, якою скасовано постанову слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 від 28 вересня 2021 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 від 02 жовтня 2018 року, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, тому рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим.

Також колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи касаційної скарги прокурора про неврахування судом апеляційної інстанції висновків, сформульованих у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 757/49263/15-к, постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у провадженнях №237/1459/17 та №243/6674/17, рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2018 року №10-р/2018, оскільки висновки у вищезазначених постановах сформульовані відносно ухвал слідчих суддів, постановлення яких не передбачено КПК України, тоді як у вказаному кримінальному провадженні слідчий суддя прийняв рішення в межах здійснення розгляду скарги в порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Тому доводи прокурора щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме, безпідставної відмови у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу слідчого судді, не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 вересня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4