КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінальної справи,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.
Ухвала суду обґрунтована тим, що виходячи з фактичних обставин, які викладені в обвинувальному акті, клопотанні обвинуваченого, події кримінального правопорушення мали місце 31 травня 2011 року, а тому на теперішній момент сплинув строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди обвинуваченого ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження, прийшов до висновку про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та закриття щодо нього кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 просить ухвалу Святошинського районного суду Київської області від 03 лютого 2022 року у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та направити кримінальну справу на новий судовий розгляду до Святошинського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга прокурора обґрунтована тим, що судом не враховано, що відповідно до обвинувального висновку скерованого до суду 29 вересня 2011 року ОСОБА_6 обвинувачується в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі (сума 90 000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 31 травня 2011 року становить 717 300 гривень, що у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому згідно примітки 1 до ст. 368 КК України є особливо великим розміром (в редакції КК України чинній до внесення змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційними правопорушення» № 3207-УІ від 07.04.2011) за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням службового становища, поєднаного з його вимаганням, за що станом на момент вчинення злочину була передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 368 КК України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері державної антикорупційної політики у зв`язку з виконанням Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України» від 13.05.2014 внесено зміни до диспозиції ст. 368 КК України згідно яких відповідальність за отримання неправомірної вигоди в особливо великому розмірі була віднесена до ч. 4 ст. 368 КК України.

Так, станом на момент постановлення ухвали Святошинським районним судом м. Києва, а саме 03 лютого 2022 року нормою ч. 3 ст. 368 КК України передбачено кримінальну відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Разом з тим судом не враховано, що обов`язковою об`єктивною стороною складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є розміри неправомірної вигоди в розумінні п. 1 примітки ст. 368 КК України та є обов`язковою умовою для кваліфікації дій особи за відповідною частиною ст. 368 КК України.

Враховуючи те, що сума 90 000 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 31 травня 2011 року складала 717 300 гривень, що у 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тому відповідно до примітки 1 до ст. 368 КК України є особливо великим розміром (в редакції КК України чинній до внесення змін згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційними правопорушення» № 3207-VI від 07.04.2011), судом при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_6 від відповідальності потрібно було керуватись ч. 3 ст. 368 КК України яка діяла станом на момент вчинення злочину, тобто станом на 31 травня 2011 року.

Станом на 31 травня 2011 року санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачала покарання у виді позбавлення волі від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до п. 5 КК України (станом на 31 травня 2011 року) особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_6 злочину (подія - 31 травня 2011), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України минуло 10 років 8 місяців 3 дні, тому суд дійшов хибного висновку, що останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Згідно з обвинувальним висновком ОСОБА_6 обвинувачувався в отриманні хабара у розмірі 90000 доларів США, сума якого на момент отримання 31 травня 2011 року згідно з офіційним курсом НБУ складала 717 300 гривень, та дії обвинуваченого були кваліфіковані як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара, дій з використанням службового становища, поєднаного з його вимаганням за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційні правопорушення № 3207-VI від 07 квітня 2011 року).
ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриваючу щодо нього кримінальну справу суд першої інстанції послався на те, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, а згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.368 КК України є тяжким злочином, відтак на даний час сплинув строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, проте, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не відповідає вимогам закону.

Так, судом не враховано, що відповідно до обвинувального висновку ОСОБА_6 обвинувачується в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, хабара в особливо великому розмірі, оскільки сума 90 000 доларів США згідно з офіційним курсом НБУ станом на 31 травня 2011 року складала 717 300 гривень та у 500 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 1 до ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) вважається хабарем вособливо великому розмірі.
Дії ОСОБА_6 , у тому числі за ознакою одержання хабара в особливо великому розмірі, були кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VI від 21 грудня 2010 року), яка була чинною на момент вчинення інкримінованих йому дій.
Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VI від 21 грудня 2010 року) передбачалось покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо відповідальності за корупційні правопорушення № 3207-VIвід 07 квітня 2011 року стаття 368 КК України була викладена в новій редакції, згідно з якою частиною вказаної статті передбачена відповідальність за одержання хабара у великому розмірі або службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням, в особливо великому розмірі, а відповідальність, зокрема, за одержання хабара в особливо великому розмірі передбачена частиною четвертою вказаної статті.
При цьому санкцією ч. 4 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 3207-VI від 07 квітня 2011 року) передбачено таке ж покарання, як і санкцією ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VIвід 21 грудня 2010 року) - позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Отже, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст. 4, 5 КК України щодо дії законі у часі, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 мав застосовувати ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VI від 21 грудня 2010 року).
Відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України (в редакції Закону України № 2808-VIвід 21 грудня 2010 року) є особливо тяжким злочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України за вчинення особливо тяжкого злочину особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років.
З моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину 31 травня 2011 року строк давності, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України, тривалістю 15 років, не закінчився, отже у суду не було підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції необґрунтовано звільнено ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, у зв`язку з чим, постанова суду підлягає до скасування з направленням справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 03 лютого 2022 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінальної справи скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/9285/14-к

Провадження №11-кп/824/2321/2022
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1