№ 1-кп/755/316/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002345 від 10.08.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002345 від 10.08.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави на домашній арешт у нічний час доби, мотивуючи його тим, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2021 року (справа № 755/13265/21) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування та визначено останньому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці. 16 серпня 2021 року тіткою ОСОБА_4 - ОСОБА_6 було внесено суму застави за останнього, що підтверджується відповідними квитанціями. У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладалися обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, та встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали. У подальшому, термін обов`язків судом не продовжувався, а прокурором не подавалося відповідне клопотання. З моменту внесення застави, ОСОБА_4 виконував покладені на нього обов`язки, а після закінчення їх дії (через два місяці з дня постановления ухвали) також поводився добросовісно та не допускав зловживань. Тобто, близько року ОСОБА_4 не впливав на потерпілого чи свідків, не вчиняв інших правопорушень, не переховувався, що свідчить про його зацікавленість в розгляді справи. У всі судові засідання, в які сторону захисту (обвинуваченого із захисником) було належним чином повідомлено, захист з`являвся, а якщо були підстави відкладення (пандемія короновірусу, військовий стан), захисником подавалися відповідні клопотання на електронну пошту. Станом на сьогодні, в Україні діє військовий стан через військову агресію Російської Федерації, що значно негативно вплинуло на матеріальне положення населення та можливість заробляти собі на життя. Внаслідок цих подій, особі, яка внесла суму застави, необхідні кошти для проживання та лікування, що також впливає на необхідність зміни запобіжного заходу на більш тяжкий запобіжний захід та повернення коштів ОСОБА_6 . Вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу на більш тяжкий запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час доби, що надасть можливість надалі активно та без змін приймати участь у суспільному житті, при цьому, працюючи, заробляючи на життя, маючи можливість оплачувати правову допомогу та забезпечувати сім`ю (цивільну дружину та молодшого брата). Зокрема, з моменту внесення застави та закінчення дії додаткових обов`язків, ОСОБА_4 довів, що ризики зазначені у ст. 177 КПК України, його не стосуються, адже жодного разу, навіть не маючи заборон, обов`язків не порушував. Крім того, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду відсутній, так як ОСОБА_4 ніколи не переховувався з моменту внесення застави. Щодо ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, то досудове розслідування вже закінчено та зібрано всі необхідні матеріали і протягом відсутності обов`язків ОСОБА_4 утримувався від спілкування з останніми. Також, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі без обов`язків, не вчиняв нових кримінальних правопорушень. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце роботи, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, зі своєю тіткою, яка вносила заставу, є опікуном молодшого брата, має цивільну дружину. Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним, існує можливість у зміні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор проти клопотання заперечив, зазначивши, що як стало відомо, відносно ОСОБА_4 існує вирок Дарницького районного суду м. Києва, відповідно до якого, ОСОБА_4 засуджено до 6 років 6 місяців позбавлення волі і під час вказаного кримінального провадження останньому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 таким чином намагається врятувати кошти, зникнути й уникнути покарання, у зв`язку з чим, прохав відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник ОСОБА_3 на заперечення прокурора зазначив, до думка останнього щодо того, що його підзахисний хоче врятувати кошти іншої особи шляхом зміни запобіжного заходу є взагалі поза межами норм КПК України. Крім того, вирок суду, на який посилається прокурор, на даний час не набрав законної сили, а тому, не є чинним і буде предметом оскарження в апеляційному порядку, у зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_4 на даний час не вважається засудженим. Також, на даний час в Україні запроваджено військовий стан і його підзахисний є особою призивного віку, а тому, наведені прокурором ризики є безпідставними та нічим не підтвердженими, а заставодавець потребує кошти, оскільки з воєнним станом важкий матеріальний стан.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 11 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Так, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2021 року було застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжних захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 45400 грн. Застава у вказаній сумі була внесена 16.08.2021 року на депозитний рахунок суду ОСОБА_6 , що підтверджується квитанцією № 30 від 16.08.2021 року.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 зазначив, що на даний час, заставодавець ОСОБА_6 у зв`язку із запровадженням в Україні військового стану через військову агресію Російської Федерації, має фінансові труднощі і їй необхідні кошти для проживання та лікування, а тому, вкрай потребує повернення коштів, внесених в якості застави за обвинуваченого ОСОБА_4 . Зокрема, в обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час відсутні будь-які додаткові обов`язки, а отже, зі сплином строку покладених на останнього обов`язків, застава може бути повернута заставодавцю.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації, громадянин України, має на утриманні цивільну дружину та молодшого брата.
Заслухавши думки захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також, на конкретні обставини кримінального провадження та його особу, у зв`язку з чим, приходить до висновку про задоволення клопотання щодо зміни обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді застави на домашній арешт.
Керуючись ст. ст. 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, строком на 60 днів до 15 вересня 2022 року включно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, про що повідомити суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повернути заставодавцю ОСОБА_6 заставу у розмірі 45 тис. 400 грн., а саме:

- 45 тис. 400 гривень, внесені 16.08.2021 року за квитанцією, згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.08.2021 року, отримувач - Держказначейська служба України у м. Києві, р/р UA1012089, код отримувача 26268059, МФО банк отримувача 820172.

Суддя