Справа № 720/1076/22
Провадження № 1-кс/720/178/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2022 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2022 року за № 0001819,-

ВСТАНОВИВ :

До слідчого судді Новоселицького районного суду, за погодженням з прокурором звернувся слідчий СВ ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що 20 червня 2022 року в період воєнного стану ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 з метою заволодіння грошовими коштами в сумі 500 доларів США та 1500 гривень, скоїли напад на ОСОБА_9 , поєднаний із насильством, небезпечним для його здоров`я, у зв`язку із чим проникли до середини його житлового будинку, який розташований в с. Бочківці Чернівецького району, де спричиняючи потерпілому тілесні ушкодження вимагали від нього грошові кошти в сумі 500 доларів США та 1500 гривень. Далі, не досягши мети заволодіння вказаними коштами, застосувавши відносно потерпілого насильство, небезпечне для його здоров`я, після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який лежав на підлозі, заволоділи телевізором марки «Филипс» та ТВ тюнером, якими в подальшому розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 5000 гривень.

Просив підозрюваному обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може ухилитися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є всі законні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор мотивуючи доцільність задоволення клопотання послався на те, що підозрюваний не одружений, не працевлаштований та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину під час воєнного стану, що посилює ризик його ухилення від слідства та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню.

Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 187 ч. 4 КК України не визнав. Одночасно, просив відмовити в обранні відносно нього запобіжного заходу.

Захисник просив обрати підозрюваному міру запобіжного заходу не пов`язану із позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Тримання під вартою за нормами ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 21 червня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за фактом вчинення розбою ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відносно ОСОБА_9 в с. Бочківці Чернівецького району.

21 червня 2022 року о 07 годині 40 хвилини ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного розбою.

21 червня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст. 187 ч. 4 КК України, тобто у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, про що свідчать покази потерпілого та додані до клопотання докази.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 не одружений, не працевлаштований та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, який скоєний під час іспитового строку та в умовах воєнного стану та санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, суд враховує, що в даному кримінальному провадженні не встановлено та не відшукано всіх доказів, а тому існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на спотворення, приховування чи знищення доказів, що мають значення для досудового розслідування, вчинити вплив на потерпілого та свідків.

Підозрюваний не працевлаштований, раніше судимий за корисливі кримінальні правопорушення, а відтак існує ризик того, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Одночасно, слідчий суддя погоджується із думкою прокурора про те, що в умовах воєнного стану на території України з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою особи. До вказаних ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та посилює ризик його ухилення від слідства та суду, а також перешкоджанню кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та його особу, слідчий суддя вважає доведеними посилання прокурора, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний на даний час перебуваючи на волі може ухилитися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим відносно нього слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до висновку не визначати йому розмір застави у кримінальному провадженні, що відповідає положенням ч. 4 ст. 183 КПК України.

Щодо доводів захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Так, згідно із ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права людини на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

В своєму рішенні у справі «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року, Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, а у справі «Ілійко проти України» зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства/суду чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Обрання в цій ситуації більш м`якого запобіжного заходу не тільки не усуває ризику переховування від слідства або суду, а й значно підвищує його, а ризики констатовані в справі дають підстави для висновку, що потреби тримання під вартою в цьому випадку переважають над правами підозрюваного на особисту свободу.

За вказаних обставин, доводи захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, а посилання на порушення права на захист не є достатньою підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Термін тримання під вартою рахувати з 07 години 40 хвилин 21 червня 2022 року.

Строк дії ухвали до 07 години 40 хвилин 19 серпня 2022 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Копію ухвали отримав __________________ 23.06.2022 року