Справа № 331/1336/22
Провадження № 1-кс/331/464/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 22.05.2022 року, відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пологи Пологівського району Запорізької області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 31.01.2004 року Пологівським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
2) 10.12.2004 року Пологівським районним судом за ст.185 ч.3, ст.186 ч.2, 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців;
3) 30.09.2008 року Пологівським районним судом за ст. 185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
4) 12.02.2014 року Пологівським районним судом за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
5) 23.04.2014 року Пологівським районним судом за ст.185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
6) 29.01.2015 року Пологівським районним судом за ст.289 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70, 70 ч.4, 71, КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнений з місць позбавлення волі 23.11.2017 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців 16 днів;
7) 08.05.2018 року Пологівським районним судом за ст.185 ч.3, 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;
8) 23.10.2018 Пологівським районним судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

Короткий зміст клопотання.
До суду надійшло клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено про те, що 23.05.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що на думку сторони обвинувачення, унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Окрім цього слідчий в клопотанні просить врахувати, що ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, та просить врахувати тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винним у злочині, у якому він підозрюється (позбавлення волі на строк до 10 років)- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним злочину.

25.05.2022 року об 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 було вручене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників провадження.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні. Прокурор вказав, що ОСОБА_4 вже був засуджений за корисливий злочин, в останнього не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні дітей не має, офіційно він не працевлаштований. Окрім цього, прокурор зазначив, що підозрюваний 18.05.2022 року звільнився умовно-достроково, а вже через декілька днів вчинив кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний в судовому засіданні заперечував обґрунтованість підозри, вину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, вказав, що він хотів взяти мобільний телефон у потерпілого для того, щоб подзвонити, після того мав намір повернути телефон власнику, але не встиг, оскільки був затриманий співробітниками поліції.

Кримінальне правопорушення, у вчинення якого підозрюється особа.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000496 від 22 травня 2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, в умовах воєнного стану згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, 22 травня 2022 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись навпроти будинку № 23 по вул. Троїцькій в м. Запоріжжя, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з метою особистого збагачення, розуміючи, що його дії носять відкритий характер, діючи з корисливих мотивів, штовхнув руками потерпілого ОСОБА_7 та шляхом ривку вирвав належний потерпілому мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 вартістю 2 600 гривень, та утримуючи при собі почав рухатися у бік вул. Святого Миколая в м. Запоріжжя, ігноруючи вимоги ОСОБА_7 зупинитися, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, відкрито з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя, в умовах воєнного стану заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 , а саме:

- мобільний телефон «Huawei» у корпусі чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 вартістю 2 600 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму.

23.05.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного часу.

Перевірка обґрунтованості підозри.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею вивчено матеріали, які підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, а саме:

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.05.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та у якого вилучено мобільний телефон «Huawei», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;

Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.05.2022, який пояснив, що він 22.05.2022 року йшов по вул. Поштова в бік пл. Свобода в м. Запоріжжя, розмовляючи при цьому по мобільному телефону. Назустріч йому йшов чоловік, який попрохав його дати подзвонити мобільний телефон, на що потерпілий відмовив, після чого між ними сталась штовханина, в результаті чого невідомий чоловік забрав мобільний телефон та побіг по вул. Троїцька в бік вул. Святого Миколая в м. Запоріжжя;

Протокол допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 23.05.2022 року, які пояснили, що були свідками того, як 22.05.2022 року при затриманні у гр. ОСОБА_4 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Huawei»;

Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.05.2022 року, де останній пояснив, що при несенні служби в Олександрівському районі, екіпажем була отримана інформація щодо того, що невідомий чоловік у потерпілого вихопив мобільний телефон «Huawei» та попрямував на вул. Святого Миколая в м. Запоріжжя, було отримано орієнтування, після чого було відшукано чоловіка, який підходив під орієнтир, його було затримано в порядку ст. 208 КК України, при поверхневому огляді в присутності понятих було виявлено мобільний телефон «Huawei».

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), зазначив, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» зазначив, що тримання під вартою має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні обґрунтованість підозри заперечував, вказував на те, що не мав умислу на заволодіння телефоном потерпілого, свої діх аргументує тим, що йому дуже необхідно було зателефонувати,і він попередньо попросив потерпілого дати йому телефон, на що той відповів відмовою. На запитання слідчого судді підозрюваний пояснив, що дійсно, після того як отримав від потерпілого відмову із застосуванням сили відібрав телефон і відійшов на значну відстань від місця події. Також, спростовуються матеріалами клопотання і пояснення підозрюваного, що він мас намір повернути телефон підозрюваному, оскільки він сам пояснив, що у зв`язку із тим, що не місцевий, не знав де шукати те місце, де сталася подія, крім того, місце затримання підозрюваного знаходить на великій відставні від місця події.

Враховуючи зазначені критерії, докази додані до клопотання та пояснення учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

Обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, який не одружений, на утриманні дітей немає, не працевлаштований, має місце реєстрації та проживання, однак поряд з цим є особою раніше засудженою за корисливі злочини.
Про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість інкримінованого злочину, а також той факт, що у сукупності із тяжкістю іншого інкримінованого злочину, обвинувачений може отримати покарання у вигляді довготривалого позбавлення волі. Слідчий суддя також бере до уваги вік підозрюваного, а також те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований. Крім того, обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що 18 травня 2022 року звільнився із місця позбавлення волі умовно-достроково із не відбутим терміном 10 місяців, до відбування покарання постійно проживав у Пологівському районі Запорізької області, соціальних зв`язків не має.
Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також оцінює як середній з огляду на те, що підозрюваному відомо анкетні дані потерпілого, а тому не виключено можливості здійснення впливу для уникнення кримінальної відповідальності.
Наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, незважаючи на те, що на 18.05.2022 року його було звільнено умовно-достроково з міць позбавлення волі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що реальне відбування покарання ОСОБА_4 не вплинуло на поведінку останнього, та не досягло своєї головної мети щодо того, щоб ОСОБА_4 зробив для себе певні висновки.

При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вагомість доказів щодо ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України, покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу ОСОБА_4 з урахуванням обставин підозри, слідчий суддя дійшов висновку, що існують високі ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Слідчим суддею розглядалася можливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів.
Так, про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання свідчить характер, тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також характер ризиків, встановлених слідчим суддею при розгляді клопотання.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до слідчого судді не надійшло заяв щодо передачі підозрюваного на поруки, тому слідчий суддя позбавлений можливості застосувати цей запобіжний захід.
Про неможливість обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить той факт, що підозрюваний не має джерела доходу, у судовому засіданні стороною захисту не заявлялося клопотань про можливість внесення застави, у розмірі передбаченому для злочинів такої тяжкості. Із самих пояснень підозрюваного у судовому засіданні під час обрання запобіжного заходу було встановлено, що ОСОБА_4 не має ані постійної роботи, ані підробітку.
Характер ризиків, встановлених слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу свідчить про неможливість застосування до підозрюваного домашнього арешту. Крім того, підозрюваний не має постійного місця поживання, тимчасово проживає у знайомий і не впевнений, що зможе проживати там тривалий час.
Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно запобігти ризикам, встановленим під час розгляду клопотання, оскільки матеріалами клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Визначення застави як альтернативи до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.
Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.
Суд, співставивши існуючі ризики, характер інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом виконання процесуальних обов`язків, особу підозрюваного, його майновий стан, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2022 складає 2 481,00 грн, вважає за необхідне визначити заставу у вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99240,00 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.07.2022 року включно в межах строку досудового розслідування.
Строк тримання під вартою підозрюваного, рахувати з 22.05.2022 року з 21 години 10 хвилин, з дня затримання.
Встановити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 99240,00 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 20.07.2022 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 27.05.2022 року о 13-00 годині.
Слідчий суддя ОСОБА_1