ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
та сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 20.04.2022 року за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні 3-є неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, працюючого заступником голови Чернівецької обласної державної адміністрації (заступником начальника Чернівецької ОВА), - на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст судового рішення.

Цією ухвалою, клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в

ЄУНСС №727/4363/22 Слідчий суддя в І інстанції: ОСОБА_9
Провадження №11-сс/822/167/22 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ст. 309 КПК України

Чернівецькій області ОСОБА_10 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 906 000,00 (дев`ятсот шість тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) протягом п`яти днів.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 04 липня 2022 року, в межах строках досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено ОСОБА_6 , що не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Частина 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також роз`яснено заставодавцю, що він зобов`язаний забезпечувати належну поведінку підозрюваного, його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Доводи апеляційних скарг.
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі вважає вищевказану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

На його думку, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Проте, перелічені судом докази не підтверджують обставин підозри, оскільки вони навпаки спростовують причетність його підзахисного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Окрім того, стверджує, що за своїми функціональними обов`язками ОСОБА_6 не контролює діяльність управління/департаменту охорони здоров`я. Будь-яких договірних відносин чи спеціальних доручень щодо розпорядження, управління, доставки чи зберігання вказаних у клопотанні слідчого транспортних засобів - не існує.

ОСОБА_6 , будучи представником влади під час митного оформлення допомоги, не стає автоматично її розпорядником, оскільки не мав повноважень на зберігання, оформлення та подальшого розподілу допомоги, не декларував ввезені автомобілі. Таким чином, ОСОБА_11 крім представницької функції від імені влади при передачі автомобілів на кордоні, більше жодної дії щодо руху та розпорядження цієї допомогою не вчиняв.

Звертає увагу, що автомобілі були передані 02 травня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в подальшому були направлені військовим частинам А1028 та А4069 для використання за призначенням. Вказане підтверджується актами приймання-передачі транспортних засобів і техніки та листом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 1595 від 02 червня 2022 року, які наявні в матеріалах справи.

Отже, головною ідеєю гуманітарної допомоги, було забезпечення України медичними засобами, що фактично і відбулось. Кінцевий одержувач гуманітарної допомоги отримав її в повному обсязі, що повністю виключає спричинення ОСОБА_6 будь-яких збитків державі.

Захисник ОСОБА_8 , який також представляє інтереси ОСОБА_6 , в своїй апеляційній скарзі вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, суму застави значно завищеною, та такою, що не відповідає особі підозрюваного, його майновому стану та обставинам кримінального провадження, вказані ризики є відсутніми, так само як і наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тому така ухвала підлягає скасуванню.

Вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 177, ч.4 ст. 182 КПК України, чим неправомірно застосував запобіжний захід у виді непомірної застави, незаконно співставив її розмір з розміром завданої Державі шкоди, що повністю порушує всю чинну національну та міжнародну судову практику. Суд, не взяв до уваги відсутність будь-якого документу, що міг би свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, та не врахував, що підозра є

необґрунтованою, а частина доказів, на які посилається сторона обвинувачення містять ознаки підроблених, що підтверджується поясненнями свідків.

Стверджує, що підстави, на які слідчий суддя зробив посилання в ухвалі: завдано матеріальну шкоду у особливо великих розмірах; наявність вірогідної та достатньої підозри; наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування; незаконний вплив на свідків та іншого підозрюваного; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, - відсутні, неіснуючі та такі, що ґрунтуються тільки на припущеннях, а докази на їх підтвердження є підробленими.

Зазначає, що сума матеріальних збитків не може бути основною та єдиною підставою для перевищення зазначених меж застави та ніяким чином не впливає на визначення її розміру, адже мета вказаного запобіжного заходу не стосується відшкодування збитків, а покликана забезпечити законослухняну поведінку підозрюваного на час досудового розслідування. Більше того, автомобілі передані до ЗСУ, що свідчить про усунення завданого збитку, якщо такий існував.

У врученій підозрі немає жодних доказів, які можуть підтвердити те, що майно було дійсно ввірене ОСОБА_6 , або перебувало в його віданні. Конкретні дії підозрюваного, які могли б свідчити про вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, - не наведено.

Відповідно до своїх посадових обов`язків ОСОБА_6 може нести відповідальність тільки за стан справ у доручених сферах, а саме: агро-промисловий комплекс, екології та природних ресурсів та житлово- комунального господарства, в які не входить перевезення, переміщення чи матеріальна відповідальність за транспортні засоби, отримані в якості гуманітарної допомоги.

Більше того, в матеріалах справи, відсутні, будь-які документи, які б містили підпис ОСОБА_6 пов`язаний із отримання інкримінованих транспортних засобів, відповідно вони не були йому ввірені та не перебували в його віданні.

Посилання сторони обвинувачення, що нібито підозрюваний в силу займаної посади може виїхати за кордон є нічим не обґрунтованими, а сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватою, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі.

Також, в клопотанні не вказано на кого саме зі свідків може впливати ОСОБА_6 , не наведено жодного конкретного свідка. Більше того на разі частина свідків вже є допитаними, що підтверджується протоколами їхнього допиту, окрім того стороною обвинувачення не додано доказів, які б свідчили, що підозрюваний протягом досудового розслідування впливав на будь-яку особу.

Жодних доказів, які могли б підтвердити ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, ні в клопотанні сторони обвинувачення, ні в ухвалі суду першої інстанції немає, що свідчить тільки про здогадки та одне лише посилання на вказаний ризик, який нічим необґрунтований.

Позиції сторін.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і їх підзахисний ОСОБА_6 підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити з підстав наведених в них, скасувати ухвалу слідчого судді в повному обсязі та відмовити в задоволенні

клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Також, захисник ОСОБА_12 прохав обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, якщо суд прийде до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є неможливим у даному випадку, визначити мінімальний розмір застави, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог захисту та залишити ухвалу слідчого судді в силі, як законну, обґрунтовану та постановлену у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та апеляційні вимоги сторін захисту, міркування учасників кримінального провадження з цього приводу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

У клопотанні слідчого зазначено, що заступник начальника Чернівецької обласної військової адміністрації ОСОБА_6 , за попередньою змовою з директором Департаменту охорони здоров`я Чернівецької обласної військової адміністрації ОСОБА_13 , директором та засновником Благодійної організації «Благодійний фонд «Невідкладна хірургічна допомога Буковини» ОСОБА_14 , а також іншими невстановленими службовими особами Чернівецької обласної військової адміністрації, вчинили розтрату ввіреного їм майна у особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.

Внаслідок таких незаконних дій ОСОБА_6 , вчинених за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими невстановленими службовими особами Чернівецької ОВА, щодо розтрати майна у вигляді гуманітарної допомоги, яке перебувало у його віданні, а саме автомобілів «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI», з номером кузову НОМЕР_1 , вартість якого становить 404527,02 грн. (чотириста чотири тисячі п`ятсот двадцять сім гривень дві копійки), з наявним в ній медичним обладнанням вартістю 191523,26 грн. (сто дев`яносто одна тисяча п`ятсот двадцять три гривні двадцять шість копійок), та «FIAT DUCATO», з номером кузову НОМЕР_2 , вартість якого становить 309197,90 грн. (триста дев`ять тисяч сто дев`яносто сім гривень дев`яносто копійок), спричинено державі матеріальну шкоду у особливо великих розмірах на загальну суму 905248,18 грн. (дев`ятсот п`ять тисяч двісті сорок вісім гривень вісімнадцять копійок), яка у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на день вчинення злочину.

20 квітня 2022 року в ЄРДР внесені відомості за №0000114, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 201-2, ч.3 ст. 368, ч.5 ст. 191 КК України.

31 травня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді застави визначені змістом ст.ст. 177, 178, 182 КПК України.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, тяжкістю покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зваживши встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 ..

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, приймаючи рішення про доцільність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання, врахувавши відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти існуючим ризикам.

Вирішуючи питання стосовно доводів апеляційних скарг захисників щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри, апеляційним судом встановлено таке.

У відповідності до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57). За практикою ЕСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року п.32, Series A, N182).

Як убачається з наданих апеляційному суду матеріалів, які були предметом дослідження судом першої інстанції, задовольняючи клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави та застосовуючи її, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні та прийшов до переконливого висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5

ст. 191 КК України та про те, що наявні ризики, які визначені в ст. 177 КПК України та які свідчать про недостатність застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу чи взагалі відмови в застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

При цьому, обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 , слідчому судді доведено матеріалами кримінального провадження наданими досудовим слідством, а зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів та певними даними. Самі обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Апеляційний суд також враховує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_6 у скоєнні злочину, на чому фактично наполягає сторона захисту, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України були досліджені обставини у повному обсязі, необхідному для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, які відповідають матеріалам кримінального провадження, а тому визнає неспроможними доводи сторони захисту про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, з посиланням на відсутність достатніх доказів на її підтвердження, оскільки, наявні в матеріалах, доданих до клопотання, докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

А тому доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Отже, метою і підставою обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави в даному кримінальному провадженні є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Погоджуючись з такими висновками слідчого судді, апеляційний суд вважає, що для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого та, які доведені прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави.

При цьому колегією суддів перевірено та враховано й те, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, має постійне місце проживання й реєстрації, працює заступником голови Чернівецької обласної державної адміністрації (заступником начальника Чернівецької ОВА), має родину й утриманців, раніше не судимий, тобто його репутація свідчить про міцність соціальних зв`язків. Проте, слід зауважити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину під час воєнного стану, йому відомі обставини кримінального провадження й він знайомий зі свідками та іншим підозрюваним у цій справі, також на його утриманні знаходять троє малолітніх дітей, що в свою чергу дає йому право на виїзд за кордон під час запровадженого в Україні військового стану, обґрунтованість доказів того, що ця особа причетна до інкримінованого злочину, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження.

На противагу доводам сторін захисту наведеним в апеляційних скаргах, апеляційний суд вважає, що на даний час, не можливо їх віднести до тих достатніх стримуючих чинників, які у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення ОСОБА_6 тих чи інших дій, тобто визнати ці обставини такими, що можуть гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу, з урахуванням того, що на підтвердження своїх спростувань апелянти не подали доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, не можливо визнати недоведеними, як про те апелює захист.

Отже, стороною обвинувачення в суді першої інстанції доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Твердження захисту в частині надмірно/непомірно високої для ОСОБА_6 суми застави в розмірі 906000 (дев`ятсот шість тисяч) гривень, також не доведена стороною захисту.

Обговорюючи питання про розмір застави, яка застосована до ОСОБА_6 , колегія суддів зважає на те, що відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно і це є дискрецією суду.

Приписи ч.4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками слідчого судді і вважає, що розмір застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, не здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

При цьому приймається до уваги, що ОСОБА_6 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України в період військового стану, а також враховується майновий стан останнього, у власності якого перебуває нерухомість, земельні ділянки та транспортні засоби, а дружина є власницею хлібопекарні, з якої отримується прибуток.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що виключний розмір застави, обраний ОСОБА_6 слідчим суддею, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та інших обставин, що мають значення, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання останнім процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, а підстав для визначення меншого розміру застави не вбачається.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про неспроможність доводів апеляційних скарг захисників стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи обрання більш м`якого запобіжного заходу, як про те апелюють сторони захисту.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 193, 194, 195, 196, 309, ч.3 ст. 407, 422, ч.4 ст. 424 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 червня 2022 року, без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3