Справа № 159/3054/22
Провадження № 1-кс/159/1473/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СДКовельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000322 від 01.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВТАНОВИВИВ:

Дізнавачем СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , внесено до суду клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивовано тим, що 01.08.2022 року у період часу з 19:43 год. по 20:41 год. невстановлена особа, яка користувалась мобільним номером НОМЕР_1 , під приводом продажу мобільного телефону «iPhone 11 Pro Max» на сайті «ОЛХ», заволоділа грошовими коштами у загальній сумі 8 527гривень, належні гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які останній перерахував на банківську картку № НОМЕР_2 .
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄДРСР 01 серпня 2022 року за №50000322 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У клопотанні дізнавач зазначає, що в ході допиту потерпілого встановлено, що ОСОБА_5 01.08.2022 року на сайті «ОЛХ» знайшов оголошення про продаж мобільного телефону «iPhone 11 Pro Max». Номер телефону був вказаний НОМЕР_1 . Потерпілий зателефонував за вище вказаним номером, однак йому відповіли, що наявний інший покупець. Через деякий час потерпілому перетелефонували та вказали, що телефон є в наявності. В ході розмови, потерпілий домовився про купівлю даного телефону, однак необхідно було переказати грошові кошти за страховку та інші послуги. Йому скинули номер банківської картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_2 , на яку останній, переказав грошові кошти в загальній сумі 8527 гривень. Після цього, номер телефону продавця був вимкнений.
У клопотанні дізнавач зазначає, що з метою організації проведення подальшої перевірки та встановлення всіх обставин скоєння даного проступку, необхідно отримати інформацію про вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення абонентів мобільного зв`язку зроблені із міс-картки оператора телекомунікацій (мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») НОМЕР_1 , яким користується особа (особи) причетна до скоєння кримінального правопорушення та потерпіла, встановлення серійного номеру його (їх) мобільних терміналів, місцезнаходження за прив`язкою до базових станцій та місцезнаходження абонентів за прив`язкою до базових станцій, які здійснювали дзвінки на його (їх) номери в період з 00:00 год. 01.08.2022 року по дату винесення ухвали, а також інформацію відносно з`єднань нульової тривалості розмов, оскільки іншим способом встановити ці обставини неможливо.
Дізнавач та прокурор у клопотанні вказали, що просять розглянути його без повідомлення особи у володінні якої перебуває запитувана інформація, а також без їх участі.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з такого:

Згідно з п.5 ч.2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо не доведено потреби, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 6 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З аналізу вказаних положень вбачається, що слідчий та прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності надання доступу до необхідних документів.
Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Як вбачається із клопотання, дізнавач просить надати доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю на отриманняпро вхідні та вихідні дзвінки, текстові повідомлення абонентів мобільного зв`язку зроблені із сім-картки оператора телекомунікацій (мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») НОМЕР_1 , встановлення серійного номеру його (їх) мобільних терміналів, місцезнаходження за прив`язкою до базових станцій та місцезнаходження абонентів за прив`язкою до базових станцій, які здійснювали дзвінки на його (їх) номери в період з 00:00 год. 01.08.2022 року по дату винесення ухвали
Разом з тим, дізнавач не надав доказів на підтвердження того, що він вжив всі можливі слідчі та процесуальні дії для встановлення обставин кримінального провадження без втручання в охоронювану законом таємницю та доказів неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Крім того, дізнавачем не доведено, яким чином потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).
Нормами ст. 31 Конституції України гарантується кожному таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції; винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
У цьому контексті слід зазначити, що надання тимчасового доступу до документів відносно значної кількості абонентів мобільного зв`язку, може призвести до порушення основоположних прав і свобод осіб, які взагалі не причетні до вчинення кримінального правопорушення та порушення принципу пропорційності між суспільними і приватними інтересами.
Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи викладене, з метою недопущення безпідставного порушення конституційного права, щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, з огляду на те, що правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів відсутні, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 22, 131, 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання дізнавача СДКовельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 50000322 від 01.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1