Провадження № 1-кс/686/6820/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001666 від 23.07.2022 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на 23.07.2022 майно під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме: грошові кошти у кількості 7 купюр, а саме:

1) грошова купюра, номіналом 200 (двісті) гривень з серійним номером ВИ8423148;

2) грошова купюра, номіналом 100 (сто) гривень з серійним номером СГ0307775;

3) грошова купюра, номіналом 100 (сто) гривень з серійним номером МЄ4843857;

4) грошова купюра, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень з серійним номером ТЗ1070136;

5) грошова купюра, номіналом 20 (двадцять) гривень з серійним номером ЧВ4855146;

6) грошова купюра, номіналом 20 (двадцять) гривень з серійним номером ЕГ7332819;

7) грошова купюра, номіналом 10 (десять) гривень з серійним номером ХД9211570, із забороною права відчуження та розпорядження, проте з правом користування.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначає, що 23.07.2022 року, близько 07:49 год., невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , поблизу кіоску, що знаходиться поруч із вищевказаною адресою, таємно, шляхом вільного доступу, з метою власного збагачення, в умовах воєнного стану здійснила крадіжку валізи із товаром, грошовими коштами та продуктами харчування, чим спричинила майнову шкоду ОСОБА_4 , на суму, що встановлюється.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 23.07.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001666за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
23.07.2022, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав працівникам поліції для проведення огляду зазначені грошові кошти у кількості 7 купюр.

Після проведеного огляду зазначені грошові кошти загальною сумою 500 (п`ятсот) гривень поміщено до сейф-пакету №4257771.

23.07.2022 старший слідчий ВРЗСГСД СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 винесла постанову про визнання грошових коштів речовими доказами у кримінальному провадженні №0001666.
25.07.2022 прокурор ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт цього майна.

27.07.2022 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду клопотання повернуто для усунення недоліків.

Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор частково усунула.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте, в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

Перевіривши надані матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на наведене, у цій частині клопотання слідчого є обґрунтованим.

Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У силу ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

За положеннями ст..2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, за відсутності доведення необхідності застосування до речового доказу заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, майно особи, яке визнане речовим доказом має бути їй повернуте.

Із матеріалів клопотання слідує, грошові кошти, на які просить накласти арешт прокурор із застосуванням усіх визначених законом заборон належать потерпілій ОСОБА_7 яка зазнала злочинного посягання на своє майно.

Слідчий суддя враховує, що грошові кошти, викрадені у потерпілої оглянуті, їхні серії та номера купюр зафіксовані у процесуальному документі протоколі огляду від 23.07.2022. а тому підстави їх зберігати для встановлення обставин кримінального правопорушення відсутні, оскільки вони видані особою,яку орган досудового розслідування ідентифікував як причетну до вчинення кримінального правопорушення.

Накладення арешту на майно потерпілої за наведених обставин кримінального правопорушення та фіксації факту віднайдення предмету кримінального правопорушення у процесуальних документах суперечить означеним завданням кримінального провадження, оскільки не виправдовують ступінь втручання у права потерпілої особи, яка зазначала злочинного посягання потребам досудового розслідування.

З огляду на наведене, указані грошові кошти мають бути повернуті ОСОБА_4 ,

За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001666, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Слідчий суддя