№566/893/21
УХВАЛА
про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 червня 2022 року смт Млинів, Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000133, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000133, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

23 червня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого вбачається, що існують обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні, 23 червня 2022 року, прокурор клопотання про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав та просив його задоволити. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати і на даний час.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши, думку учасників судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_4 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначене обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покаранням за який є позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а обставини і характер діяння - нанесення ударів руками в голову, виламування руки потерпілому, в результаті чого настала смерть потерпілого, свідчать про його надмірну агресивність, схильність до порушень основоположних прав людини і підвищену суспільну небезпечність.

Крім того, вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину за ч. 2 ст. 121 КК України відбувалося в стані алкогольного сп`яніння (висновок щодо результатів медичного огляду від 03 червня 2021 року), у зв`язку із чим, враховуючи обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, продовження останнім вжиття спиртних напоїв, у разі не застосування запропонованого запобіжного заходу, може стати причиною вчинення ним повторних насильницьких кримінальних правопорушень.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_4 є особою суспільно-небезпечною та схильною до вчинення насильницьких правопорушень і дають достатні підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може продовжувати злочинну діяльність, тобто встановлена наявність ризику, зазначеного у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який не зменшився та продовжує існувати.

Крім того, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, який не зменшився та продовжує існувати та полягає в тому, що у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України останньому загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а отже, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може вільно залишити місце постійного проживання, та таким чином ухилятися від суду.
Також є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, буде мати можливість створювати докази власної невинуватості та в зв`язку з цим незаконно впливати на основного свідка безпосереднього очевидця вчинення кримінального правопорушення свого сина ОСОБА_6 , з яким проживає в одному будинку, з метою зміни ним показань та уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про наявність ризику, зазначеного у п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , суд враховує наявність ризиків, передбаченого п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, а тому дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Крім того, суд відповідно до Листа Верховного Суду від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 враховує як відповідний ризик запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, а також запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні і тяжкість покарання.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на вказане та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, а тому зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеною Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції", суд вважає виправданим необхідність продовження щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продоваження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 199, 331 КПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Обава Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , з неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, непрацездатних осіб та осіб похилого віку на утриманні немає, не депутата, не судимого згідно ст.89 КК України

строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 116).

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 13 години 00 хвилин, 23 червня 2022 року.

Визначити строк дії ухвали до 13 години 00 хвилин, 21 серпня 2022 року.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1