Провадження №1-кп/523/282/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районному суду м. Одеси обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0001376 від 1.08.2018р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого:

-11.12.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст.187 ч.2, 69, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 23.11.2017 року за відбуттям строку покарання.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, -

Встановив:
31.07.2018 року приблизно о 23:30 годині, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись в районі будинку АДРЕСА_2 поряд з ПрАТ «ВО «Стальканат-Сілур», діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, розподіливши між собою ролі, відповідно якої невстановлена досудовим слідством особа на ім`я ОСОБА_6 , підійшовши до комунікаційного колодязю, розташованому на вказаній ділянці, в якому знаходився телефонний кабель електрозв`язку, шляхом вільного доступу заліз до колодязю, звідки став подавати вже порізаний за допомогою садових ножиців кабель зв`язку марки ТПП 100х2х0,4, належного ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_4 та невстановленій особі на ім`я ОСОБА_5 , які в свою чергу стояли над комунікаційним колодязем та тягнули кабель в бік провулку Ширяєвський в м. Одесі, однак свій злочинний умисел не змогли довести до кінця по незалежним від них причинам, так як були затримані працівниками охорони Агентства безпеки «Центр» на місці скоєння злочину разом з викраденим майном, а саме двома фрагментами кабелю довжиною 10,30 метрів та 31см., тим самим спричинивши своїми діями представнику потерпілого Одеської філії АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 949,04 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, викладеному в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно, наприкінці липня 2018 року познайомився з двома хлопцями на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , один з них запропонував вкрасти кабель, на що вони погодилися. У нічний час разом зі своїми знайомими пішли до Пересипського мосту, підійшли до колодязю кабельної каналізації з метою викрадення телефонного кабелю, ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 , точно не пам`ятає, заліз всередину, звідки за допомогою ножиців відрізав проводи кабелю різної довжини, потім покликав їх, він з іншим хлопцем стали тягнути кабель на поверхню, однак не встигли розпорядитися викраденим майном, так як були зупинені співпрацівниками охорони, які відвезли їх у відділок поліції.

Вину визнає повністю, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, не оспорюючи кваліфікацію дій, висловлюючи щире каяття та запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, більше нічого подібного вчиняти не буде, матеріальні претензії відсутні.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, у скоєні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, встановленої під час судового розгляду, обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_4 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, а також мотивацію вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисних кримінальних правопорушень, має місце мешкання, однак не працевлаштований, не має легальних джерел доходів, також суд враховує відсутність тяжких наслідків, негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність матеріальних збитків, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання. Крім цього суд приймає до уваги ту обставину, що на теперішній час на розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває інший обвинувальний акт за обвинуваченням у скоєнні злочину майнової спрямованості, що характеризує ОСОБА_4 як особу схильну до скоєння кримінальних правопорушень.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучались речові докази, а саме садові ножиці, 10,30 метрів та 31см. телефонного кабелю марки ТПП 100х2х0,4, які передані до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанцій № 000864 від 19.12.2018р. та до теперішнього часу перебувають на зберіганні.

Також з`ясовано, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 13.08.2018 року був накладений арешт на садові ножиці, два фрагменти кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 10,30 метрів та 31см., вилучених під час проведення огляду місця події.

Положеннями ч.3 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на теперішній час відпала необхідність в арешті майна та після набрання вироком чинності два фрагменти кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 10,30 метрів та 31см. суд вважає за доцільне відповідно до вимог ст.100 КПК України повернути за належністю - представнику потерпілого Одеської філії АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_7 .

До обвинувального акту матеріали кримінального провадження досудового розслідування за №0001376 від 1.08.2018р. не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у ході судового розгляду свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, спосіб його життя, те, що він не працевлаштований, не має джерел доходів, крім цього на розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває інший обвинувальний акт, рішення по якому ще не ухвалене, приймаючи до уваги думку прокурора, щодо призначення обвинуваченому міри покарання, вважає, що міра покарання у вигляді арешту є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, застосування більш м`якого покарання, на думку суду, у даному випадку є недоцільним.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження за №0001376 від 1.08.2018р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обрився.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання у вигляді арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_4 на даний момент утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в рамках іншого кримінального провадження у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за скоєння іншого злочину, яке перебуває на розгляді Приморського районного суду м. Одеси, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження за №0001376 від 1.08.2018р. за обвинуваченням за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 50-51, 60 КК України, ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

Ухвалив:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у вигляді шести місяців арешту.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за №0001376 від 1.08.2018 року запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», який до набрання вироком законної сили залишити не змінним за підстав викладених в мотивувальній частині вироку.

Відповідно частини 1 ст.60 КК України покарання у вигляді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, а саме в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту обчислювати з моменту фактичного затримання особи та взяття під варту відповідно діючого законодавства, а саме з моменту обрання в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 25.10.2022 року.

Виконання вироку у даній частині покласти на ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/10502/18 (Пр.№1-кс/523/2385/18) від 13.08.2018 року, якою був накладений арешт на садові ножиці, два фрагменти кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 10,30 метрів та 31см. - скасувати.

Речові докази два фрагменти телефонного кабелю марки ТПП 100х2х0,4 довжиною 10,30 метрів та 31см., які передані до камери схову при відділенні поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції № 000864 від 19.12.2018р. - після набрання вироком чинності повернути за належністю - представнику потерпілого Одеської філії АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_7 .

Речовий доказ - садові ножиці знищити.

Виконання вироку в даній частині покласти на відділення поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області (Хаджибеївське ВП Суворовський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1