Справа № 761/3707/22
Провадження № 1-кс/761/2393/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 /справа №752/2445/19/, в рамках кримінального провадження №0000062 від 21.05.2019, яке об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000071 від 01.02.2018, під єдиним реєстраційним номером №0000071,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 /справа №752/2445/19/, в рамках кримінального провадження №0000062 від 21.05.2019, яке об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000071 від 01.02.2018, під єдиним реєстраційним номером №0000071.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року, зокрема, накладено арешт на земельні ділянки (паї), в тому числі на земельну ділянку загальною площею 5,7464 га. за кадастровим номером №:03:008:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташоване на території Маловільшанської сільської ради, Обухівського району, Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «РОЗА-Л» на підставі договору оренди. 23.07.2020 прокурором у кримінальному провадженні №00000062 об`єднано з кримінальним провадженням №0000071 від 01.02.2018 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.4 ст.190 КК України. 20.03.2020 прокурором у кримінальному провадженні здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000071 доручено слідчому відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Адвокат ОСОБА_3 вважає, що даний арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року, підлягає частковому скасуванню з наступних підстав. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , у власності якої знаходилась земельна ділянка, загальною площею 5,7464 га. З кадастровим номером :03:008:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, в тому числі на вказану земельну ділянку. Оскільки наявність даного арешту на земельну ділянку позбавляє спадкоємця ОСОБА_4 змоги, належним чином оформити свої спадкові права, просить арешт скасувати.
Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання. Клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не направляли.
Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання. Разом з тим, прокурором ОСОБА_6 на адресу суду направлено заяву, в якій розгляд клопотання просить проводити без його участі, та проти доводів, наведених у клопотанні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , заперечує.

Неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000071, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року, зокрема, накладено арешт на земельні ділянки (паї), в тому числі на земельну ділянку загальною площею 5,7464 га. з кадастровим номером №:03:008:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташоване на території Маловільшанської сільської ради, Обухівського району, Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «РОЗА-Л» на підставі договору оренди.
Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 року вбачається, що при вирішенні питання про накладання арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, зазначене у клопотанні майно є речовим доказом у кримінальному провадженні №00000062 в розумінні ст.98 КПК України, тобто існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, а арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу та потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, доводи адвоката викладені у клопотанні про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу .
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час.
Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170, 174, 372, 392 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.02.2019 /справа №752/2445/19/, в рамках кримінального провадження №0000062 від 21.05.2019, яке об`єднано з матеріалами кримінального провадження за №0000071 від 01.02.2018, під єдиним реєстраційним номером №0000071.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя