ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2015/22 Справа № 185/4138/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000212 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівка Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,
за участю в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 серпня 2022 року з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 слід продовжити, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: може переховуватися від суду.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винними у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від суду з метою уникнення покарання.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що судове засідання відбувалось в режимі відеоконференції і копію ухвали він отримав на електронну пошту лише 29 червня 2022 року. Просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави до 100 000 гривень.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є незаконною. Так, прокурором не надано жодних доказів в підтвердження існування заявлених ним ризиків. Вказані в клопотанні прокурора ризики є надуманими, а також прокурор на надав суду відомостей, що характеризують обвинуваченого, які б підтверджували наявність ризиків.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і з підстав, зазначених у скарзі просив її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника і просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Обвинувачений ОСОБА_7 про час та дату апеляційного провадження повідомлений належним чином, клопотань про особисту участь до суду не подавав, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний суд здійснює розгляд без його участі.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали провадження, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області є кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України .
Прокурором в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження обвинуваченим дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, так як на час судового провадження в суді першої інстанції не відпали ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого умисного злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що останній може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у випадку визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
Ризик переховування підтверджується й тим, що обвинувачений ОСОБА_7 проживає віддалено від місця судового розгляду, а саме в Миколаївській області де ведуться активні бойові дії.
При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Перевіряючи можливість запобігти вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, апеляційний суд враховує, що у цьому кримінальному провадженні слідчим суддею визначено заставу розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 744300 грн., яка залишена в такому ж розмірі судом першої інстанції і у разі внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з-під варти.
Крім того, судами першої та апеляційної інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України враховуються відомості про особу обвинуваченого, який 1994 року народження, є особою молодого віку, має середню освіту, одружений, має малолітню дитину 2021 року народження, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливій період, старшим стрільцем 3 десантно-штормового взводу 6 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдатом, має постійне місце проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, проте такі відомості не зможуть нівелювати встановлений ризик і не можуть розцінюватись, як достатні підстави для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, в тому числі й ті на які посилався захисник та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника щодо розміру застави, то апеляційний суд вважає, що такий розмір визначений з урахування обставин даного конкретного кримінального провадження, характеру вчиненого злочину та розміру грошового забезпечення військовослужбовців у період воєнного стану і відповідає вимогам ст. 182 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд апеляційної інстанції враховує питання розумності строків провадження.
За змістом ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, зокрема складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження тощо.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно обвинувального акта мав місце 02 травня 2022 року, а 14 червня 2022 року обвинувальний акт вже скерований до суду. У кримінальному провадженні беруть участь троє обвинувачених та чотири захисника, що об`єктивно потребує часу для проведення судового розгляду та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, загальний строк кримінального провадження та строк тримання обвинувачених під вартою не є надмірним.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 199, 315, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4