Справа № 522/6385/20
Провадження №1-кп/522/130/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001323 від 21.03.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дідовичі Новоград-Волинського району Житомирської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси, раніше судимого:

- 08.12.2014 року Новоград-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, в силу ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік, 11.03.2016 року за рішенням Новоград-Волинського районного суду звільнений по закінченню строку випробувального терміну;

- 06.01.2022 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Софіївка, Миколаївського району Одеської області, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, з середньою освітою, без постійного місця мешкання на території м. Одеси, раніше судимого:

- 17.06.2003 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 22.06.2005 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в силу ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання на умовно-дострокове звільнення з невідбутою частиною 4 місяці 23 дня;

- 21.11.2005 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України приєднано 4 місяці 23 дня невідбутої частини покарання, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 10 місяців 23 дня, звільнений 23.07.2009 року по відбуттю строку покарання;

- 12.10.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, 20.12.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- 22.10.2018 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та в силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
21.03.2020 близько 16:00 години ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі сумку.

У вказаний час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання вони визначили вищевказану сумку разом з її змістом, яку мав при собі ОСОБА_8 .

Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , де ОСОБА_3 у відповідності до своєї ролі попросив у потерпілого цигарку, тим самим відволікши його увагу, а ОСОБА_4 у відповідності до своєї ролі, наніс ОСОБА_8 один удар невстановленим предметом в область вуха.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повалили потерпілого на землю, де з метою завершення плану, використовуючи чисельну і фізичну перевагу, утримували потерпілого на землі, та розуміючи протиправність дій, діючи з корисливих мотивів, відкрито, викрали належну потерпілому сумку чорного кольору матеріал шкірозамінювач, вартістю 300 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Nomi» у корпусі коричневого кольору, вартістю 1100 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , що не має цінності для потерпілого, мобільний телефон марки «Meizu»,вартістю 1000 гривень, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз» д/н НОМЕР_2 , навушники марки «JBL», вартістю 200 гривень, викрутку з рукояткою синього кольору, що не має цінності для потерпілого та грошові кошти в розмірі 400 гривень.

Виконавши всі дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3000,00 гривень, яка частково (на суму 900,00 грн.) відшкодована на стадії досудового слідства.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
21.03.2020 близько 16:00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі сумку.

У вказаний час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та в якості предмета свого злочинного посягання вони визначили вищевказану сумку разом з її змістом, яку мав при собі ОСОБА_8 .

Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, діючи у відповідності до плану та заздалегідь розподіливши злочинні ролі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , де ОСОБА_3 у відповідності до своєї ролі попросив у потерпілого цигарку, тим самим відволікши його увагу, а ОСОБА_4 у відповідності до своєї ролі, наніс ОСОБА_8 один удар невстановленим предметом в область вуха.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повалили потерпілого на землю, де з метою завершення плану, використовуючи чисельну і фізичну перевагу, утримували потерпілого на землі, та розуміючи протиправність дій, діючи з корисливих мотивів, відкрито, викрали належну потерпілому сумку чорного кольору матеріал шкірозамінювач, вартістю 300 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Nomi» у корпусі коричневого кольору, вартістю 1100 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 , що не має цінності для потерпілого, мобільний телефон марки «Meizu»,вартістю 1000 гривень, паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз» д/н НОМЕР_2 , навушники марки «JBL», вартістю 200 гривень, викрутку з рукояткою синього кольору, що не має цінності для потерпілого та грошові кошти в розмірі 400 гривень.

Виконавши всі дії спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3000,00 гривень, яка частково (на суму 900,00 грн.) відшкодована на стадії досудового слідства шляхом повернення викраденого майна.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
У судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним злочину, зокрема, що він 21.03.2020 близько 16:00 години разом із ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі сумку, та вирішили її відкрито викрасти. Так, вони підійшли до потерпілого, та ОСОБА_3 у відповідності до своєї ролі попросив у потерпілого цигарку, тим самим відволікши його увагу, а ОСОБА_4 у відповідності до своєї ролі, наніс ОСОБА_8 один удар невстановленим предметом в область вуха. Потім вони повалили потерпілого на землю, відкрито викрали належну потерпілому сумку чорного кольору, в якій знаходились 2 мобільних телефони, паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, навушники, викрутка та грошові кошти в розмірі 400 гривень, та втекли з місця скоєння злочину, невдовізі були затримані працівниками поліції за допомогою перехожого, який в судовому засіданні давав свідчення як свідок.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, та остаточно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 просили суд суворо не карати обвинуваченого та призначити мінімальне покарання.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.
У судовому засіданні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та підтвердив суду такі встановлені фактичні обставини як дата, час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним злочину, зокрема, що він 21.03.2020 близько 16:00 години разом із ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мав при собі сумку, та вирішили її відкрито викрасти. Так, вони підійшли до потерпілого, та ОСОБА_3 у відповідності до своєї ролі попросив у потерпілого цигарку, тим самим відволікши його увагу, а ОСОБА_4 у відповідності до своєї ролі, наніс ОСОБА_8 один удар невстановленим предметом в область вуха. Потім вони повалили потерпілого на землю, відкрито викрали належну потерпілому сумку чорного кольору, в якій знаходились 2 мобільних телефони, паспорт, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, навушники, викрутка та грошові кошти в розмірі 400 гривень, та втекли з місця скоєння злочину, невдовізі були затримані працівниками поліції за допомогою перехожого, який в судовому засіданні давав свідчення як свідок.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, та остаточно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 71 КК України.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд суворо не карати обвинуваченого та призначити мінімальне покарання.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, докази у судовому провадженні досліджувалися частково, суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитом свідка ОСОБА_9 , дослідженням накладної №214 від 21.09.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року; протоколу затримання ОСОБА_4 ; протоколу затримання ОСОБА_3 ; протоколу огляду предмета від 22.03.2020 року; виявлених та вилучених речових доказів, відповідно до постанови від 22.03.2020 року; протоколу огляду предмета від 22.03.2020 року; виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 22.03.2020 року; протоколу огляду предмета від 22.03.2020 року; виявлених та вилучених речових доказів, відповідно до постанови від 22.03.2020 року; протоколу огляду предмета від 23.03.2020 року; виявлених та вилучених речових доказів, відповідно до постанови від 23.03.2020 року; постанов про уточнення анкетних даних від 23.03.2020 року, та дослідив характеризуючі обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 матеріали.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, окрім його показань у судовому засіданні, підтверджується:
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив те, що у середині березня 2020 року він перебував в районі Залізничного вокзалу у м. Одесі, де побачив незнайомого йому чоловіка, який просив допомоги, оскільки двоє осіб вдарили його по вуху, забрали сумку та побігли. Свідок ОСОБА_9 побіг у бік, куди вказав потерпілий, наздогнав 2 чоловіків, у яких була сумка потерпілого, потім приїхала поліція та затримала цих чоловіків, обличчя обвинувачених він добре запам`ятав а може достовірно вказати, що це саме ті особи, які пограбували потерпілого ОСОБА_8 ;
- накладною №214 від 21.09.2020 року про придбання мобільного телефону «NOMI» вартістю 1100,00 гривень та мобільного телефону «MEIZU» вартістю 2100,00 гривень;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року, згідно з яким, із 4 фотознімків, потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу на фото під №4, як ту, що разом з іншою особою повалила його на землю та відкрито викрала його сумку з майном. При цьому на фото №4 зображений ОСОБА_3 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року, згідно з яким, із 4 фотознімків, свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №4, як ту, що втікала разом з іншою особою після відкритого викрадення сумки у потерпілого. При цьому на фото №4 зображений ОСОБА_3 ;
- протоколом затримання ОСОБА_3 ;

- протоколом огляду предмета від 22.03.2020 року, під час проведення якого було оглянуто сумку чорного кольору з написом «CTR Bags», паспорт громадянина України ОСОБА_8 , облікову картку платника податків ОСОБА_8 , навушники фірми «JBL» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз», власником якого є ОСОБА_10 , викрутку з рукояткою синього кольору довжиною 13 см;
-виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 22.03.2020 року, а саме: сумка чорного кольору з написом «CTR Bags», паспорт громадянина України ОСОБА_8 , облікова картка платника податків ОСОБА_8 , навушники фірми «JBL» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз», власником якого є ОСОБА_10 , викрутка з рукояткою синього кольору довжиною 13 см, та розпискою про їх отримання потерпілим ОСОБА_8 на зберігання;
- протоколом огляду предмета від 22.03.2020 року, під час проведення якого оглянуто: штани спортивні темно-зеленого кольору фірми «Адідас» з червоними полосами по сторонах та куртка чорного кольору фірми «Aestovruiio»;
- виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 22.03.2020 року, а саме: штанами спортивними темно-зеленого кольору фірми «Адідас» з червоними полосами по сторонах та курткою чорного кольору фірми «Aestovruiio»;
- протоколом огляду предмета від 23.03.2020 року, під час проведеня якого оглянуто цифровий диск з 4 відеофайлами з камер відеоспостереження «Безпечне місто», на яких зображені події, які мали місце 21.03.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна та межуючі з нею вулиці;
- виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 23.03.2020 року, а саме: цифровим диском з 4 відеофайлами з камер відеоспостереження «Безпечне місто»;
- постановою про уточнення анкетних даних від 23.03.2020 року, відповідно до якої вірними анкетними даними особи, яка назвалась « ОСОБА_11 » є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена та його дії правильно кваліфіковані, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, окрім його показань у судовому засіданні, підтверджується:
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив про те, що у середині березня 2020 року він перебував в районі Залізничного вокзалу у м. Одесі, де побачив незнайомого йому чоловіка, який просив допомоги, оскільки двоє осіб вдарили його по вуху, забрали сумку та побігли. Свідок ОСОБА_9 побіг у бік, куди вказав потерпілий, наздогнав 2 чоловіків, у яких була сумка потерпілого, потім приїхала поліція та затримала цих чоловіків, обличчя обвинувачених він добре запам`ятав а може достовірно вказати, що це саме ті особи, які пограбували потерпілого ОСОБА_8 ;
- накладною №214 від 21.09.2020 року про придбання мобільного телефону «NOMI» вартістю 1100,00 гривень та мобільного телефону «MEIZU» вартістю 2100,00 гривень;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року, згідно з яким, із 4 фотознімків, потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу на фото під №1, як ту, що нанесла йому удар у вухо, та потім разом з іншою особою повалила його на землю та відкрито викрала його сумку з майном. При цьому на фото №1 зображений ОСОБА_4 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.03.2020 року, згідно з яким, із 4 фотознімків, свідок ОСОБА_9 впізнав особу на фото під №4, як ту, що втікала разом з іншою особою після відкритого викрадення сумку у потерпілого. При цьому на фото №4 зображений ОСОБА_4 ;
- протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду предмета від 22.03.2020 року, під час проведення якого було оглянуто сумку чорного кольору з написом «CTR Bags», паспорт громадянина України ОСОБА_8 , облікову картку платника податків ОСОБА_8 , навушники фірми «JBL» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз», власником якого є ОСОБА_10 , викрутку з рукояткою синього кольору довжиною 13 см;
-виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 22.03.2020 року, а саме: сумка чорного кольору з написом «CTR Bags», паспорт громадянина України ОСОБА_8 , облікова картка платника податків ОСОБА_8 , навушники фірми «JBL» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз», власником якого є ОСОБА_10 , викрутка з рукояткою синього кольору довжиною 13 см, та розпискою про їх отримання потерпілим ОСОБА_8 на зберігання;
- протоколом огляду предмета від 22.03.2020 року, під час проведення якого оглянуто: штани джинсові чорного кольору фірми «Lolo blues fasion jeans» та куртка чорного кольору;
- виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 22.03.2020 року, а саме: штанами джинсовими чорного кольору фірми «Lolo blues fasion jeans» та курткою чорного кольору;
- протоколом огляду предмета від 23.03.2020 року, під час проведеня якого оглянуто цифровий диск з 4 відеофайлами з камер відеоспостереження «Безпечне місто», на яких зображені події, які мали місце 21.03.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна та межуючі з нею вулиці;
- виявленими та вилученими речовими доказами, відповідно до постанови від 23.03.2020 року, а саме: цифровим диском з 4 відеофайлами з камер відеоспостереження «Безпечне місто»;
- постановою про уточнення анкетних даних від 23.03.2020 року, відповідно до якої вірними анкетними даними особи, яка назвалась « ОСОБА_12 » є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена та його дії правильно кваліфіковані, оскільки він скоїв відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обвинувачений є раніше судимим за кримінальні правопорушення проти власності.
В свою чергу, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому злочині щиро покаявся.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.01.2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і обрано йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 скоїв до набрання зазначеним вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області законної сили.
Остаточно покарання обвинуваченому, на думку суду, повинно бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, при цьому суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання у виді трьох місяців арешту, призначеного за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.01.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, суд ухвалює остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_3 перебуває під вартою з 22.03.2020 року у зв`язку із застосуванням до нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Суд, при обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обвинувачений є раніше судимим за кримінальні правопорушення проти власності.
В свою чергу, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненому злочині щиро покаявся.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і обрано йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та звільнено останнього від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки.
Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 скоїв в період іспитового строку.
Враховуючи вищевикладене, а також приписи ст. 71 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року та призначити остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Суд також встановив, що у даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою з 22.03.2020 року у зв`язку із застосуванням до нього ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Рішення щодо арештованого майна суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.
Відомостей про процесуальні витрати суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді трьох місяців арешту, призначеного за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06.01.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по даному кримінальному провадженню в період з 22.03.2020 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 22.03.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за цим вироком Приморського районного суду м. Одеси покарання у вигляді позбавлення волі 4 (чотири) роки частково приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2018 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання - позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по даному кримінальному провадженню в період з 22.03.2020 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з 22.03.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів.
Речові докази:

-сумку чорного кольору з написом «CTR Bags», паспорт громадянина України ОСОБА_8 , облікова картка платника податків ОСОБА_8 , навушники фірми «JBL» чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Камаз», власником якого є ОСОБА_10 , викрутку з рукояткою синього кольору довжиною 13 см вважати такими, що повернуті власнику майна;

-цифровий диск з 4 відеофайлами з камер відеоспостереження «Безпечне місто», на яких зображені події, які мали місце 21.03.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Канатна та межуючі з нею вулиці, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на нижчевказане майно на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2020 року по справі №522/4645/20, провадження №1-кс/522/4922/20, скасувати, речові докази, а саме: куртку чорного кольору та штани зеленого кольору з червоними смугами повернути власнику.

Арешт, накладений на нижчевказане майно на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2020 року по справі №522/4645/20, провадження №1-кс/522/4924/20, скасувати, речові докази, а саме: куртку чорного кольору та джинсові штани синього кольору повернути власнику.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1