Справа № 553/2101/22
Провадження № 1-кп/553/339/2022
У Х В А Л А
Іменем України
11.08.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000234 від 14.02.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 289 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває зазначене кримінальне провадження.
10 серпня 2022 року до Ленінського районного суду м. Полтави від прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022 в межах строку досудового розслідування, закінчується 14 серпня 2022 року, а завершити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню до закінчення дії попередньої ухвали неможливо.
З клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначає, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також покарання, яке передбачене законом; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що на теперішній час проводяться заходи, направлені на встановлення інших речових доказів, об`єктів судових експертиз тощо; 3) може незаконного впливати на свідків, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання; 4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту під час досудового розслідування, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати. Так, приймаючи до уваги дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі, що ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків не має, вбачається ризик можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому достовірно відомо про його місце проживання та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити потерпілого та свідків змінити свої покази. Також обвинувачений ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи

те, що на теперішній час не встановлено всіх обставин вчинення злочину та зібрані не всі можливі докази, в тому числі речові. Окрім іншого, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства стосовно людини та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності небезпечним для життя та здоров`я способом.

У судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дійшов такого.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2022 (включно).
При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, на даний час не зменшилися, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі до 5 років, що згідно ст. 12 КК України вважається нетяжким злочином та за ч.3 ст.289 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років позбавлення волі, що згідно ст. 12 КК України вважається тяжким злочином, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає, що на даний час, будь-яким іншим чином запобігти зазначеним ризикам, неможливо.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено ризики, передбачені п.2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики існували під час досудового розслідування, яке на даний час завершене.
При цьому суд враховує, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Отже, застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 саме такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, на цій стадії кримінального провадження, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вбачає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 домашній арешт в певний час доби, строком на 2 місяці.

Крім того, 10 серпня 2022 року до Ленінського районного суду м. Полтави від прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022 в межах строку досудового розслідування, закінчується 14 серпня 2022 року, а завершити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню до закінчення дії попередньої ухвали неможливо.
З клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначає, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також покарання, яке передбачене законом; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що на теперішній час проводяться заходи, направлені на встановлення інших речових доказів, об`єктів судових експертиз тощо; 3) може незаконного впливати на свідків, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання; 4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту під час досудового розслідування, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати. Так, приймаючи до уваги дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, вбачається ризик можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому достовірно відомо про його місце проживання та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити потерпілого та свідків змінити свої покази. Крім того, оскільки у кримінальному провадженні на цей час усі свідки вчинення кримінального правопорушення не встановлені та не допитані, вбачається ризик незаконного впливу ОСОБА_7 на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також обвинувачуваний ОСОБА_7 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що на теперішній час не досліджувались докази. Окрім іншого, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства стосовно людини та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності небезпечним для життя та здоров`я способом.

У судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дійшов такого.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022, ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2022 (включно).
При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, на даний час не зменшилися, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі до 5 років, що згідно ст. 12 КК України вважається нетяжким злочином та за ч.3 ст.289 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років позбавлення волі, що згідно ст. 12 КК України вважається тяжким злочином, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає, що на даний час, будь-яким іншим чином запобігти зазначеним ризикам, неможливо.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено ризики, передбачені п.2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики існували під час досудового розслідування, яке на даний час завершене.
При цьому суд враховує, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Отже, застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 саме такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, на цій стадії кримінального провадження, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вбачає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 домашній арешт в певний час доби, строком на 2 місяці.

10 серпня 2022 року до Ленінського районного суду м. Полтави від прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжений ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022 в межах строку досудового розслідування, закінчується 14 серпня 2022 року, а завершити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню до закінчення дії попередньої ухвали неможливо.
З клопотання прокурора вбачається, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, із застосуванням зброї.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий зазначає, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, а також покарання, яке передбачене законом; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що на теперішній час проводяться заходи, направлені на встановлення інших речових доказів, об`єктів судових експертиз тощо; 3) може незаконного впливати на свідків, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання; 4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту під час досудового розслідування, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати. Так, приймаючи до уваги дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має, вбачається ризик можливого переховування від органів досудового розслідування або суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого, оскільки йому достовірно відомо про його місце проживання та з метою уникнення від кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити потерпілого та свідків змінити свої покази. Крім того, оскільки у кримінальному провадженні на цей час усі свідки вчинення кримінального правопорушення не встановлені та не допитані, вбачається ризик незаконного впливу ОСОБА_6 на свідків у цьому кримінальному провадженні. Також обвинувачений ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що на теперішній час не встановлено всіх обставин вчинення злочину та зібрані не всі можливі докази, в тому числі речові. Окрім іншого, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, вчинив тяжкий злочин із застосуванням насильства стосовно людини та може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності небезпечним для життя та здоров`я способом.

У судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання.
Захисник, думку якого підтримав обвинувачений, просив змінити запобіжний захід у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання, мотивуючи це тим, що обвинувачений має незадовільний стан здоров`я ,потребує іноді медичної допомоги в нічний час ,а оскільки зараз в країні введено комендантську годину ,то добиратися до медичного закладу при таких умовах є проблематичним.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дійшов такого.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 12.05.2022, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2022 (включно).
При вирішенні питання щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які враховувалися судом при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування, на даний час не зменшилися, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі до 5 років, що згідно ст. 12 КК України вважається нетяжким злочином, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає, що на даний час, будь-яким іншим чином запобігти зазначеним ризикам, неможливо.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено ризики, передбачені п.2, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вказані ризики існували під час досудового розслідування, яке на даний час завершене.
При цьому суд враховує, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними.

Отже, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт, на цій стадії кримінального провадження, з урахуванням характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому суд вбачає за доцільне

Суд при вирішенні питання щодо доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей та доказів щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його перебування під домашнім арештом, суду не надано, тому суд вбачає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 домашній арешт в певний час доби, строком на 2 місяці.

З вказаних підстав, суд відхиляє твердження захисника обвинуваченого щодо можливості зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби на особисте зобов`язання та зазначає, що застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому дієво забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого на цій стадії кримінального провадження може лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 181,194, 196, 315, 371, 372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 , ч.3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня за місцем його реєстрації та фактичного місця мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, тобто по 10.10.2022.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до Ленінського районного суду м. Полтави за першою вимогою;
- у період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ;
- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 146 , ч.3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме: в період часу з 21.00 години до 07.00 годин наступного дня за місцем його реєстрації та фактичного місця мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_2 , на два місяці, тобто по 10.10.2022.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати до Ленінського районного суду м. Полтави за першою вимогою;
- у період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня не залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 ;
- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч.2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме :в період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня за місцем його реєстрації та фактичного місця мешкання, а саме: за адресою: АДРЕСА_3 , на два місяці, тобто по 10.10.2022.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:
- прибувати до Ленінського районного суду м. Полтави за першою вимогою;
- у період часу з 21.00 години до 07.00 години наступного дня не залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 ;
- не виїжджати за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця реєстрації та фактичного проживання.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали до 10.10.2022 (включно).
Вручити обвинуваченим копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Копію ухвали про застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до відділу поліції Головного управління національної поліції України в Харківській області за місцем проживання обвинувачених.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 .
Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1