Справа № 128/159/22
УХВАЛА

26 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця клопотання строни обвинувачення про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні № 0001175, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 118, 124 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області знаходиться вищевказане кримінальне провадження, триває судовий розгляд кримінального провадження за встановленим порядком дослідження доказів.

24.08.2022 прокурор надіслав до суду клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, розгляд якого на підставі ст. 186 КПК України призначено на 26.08.2022.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане ним письмове клопотання, зазначив, що на даний час виникла необхідність в обранні обвинуваченому запобіжного заходу, про що в своїх клопотаннях прокурору вказали потерпіла та представник потерпілого. Подане клопотання прокурор мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, залишаються та не зменшились. В обґрунтування застосування запобіжного заходу обвинуваченому покладається забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також необхідність запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення тощо. Зазначив, що судом не вирішувалося питання щодо запобіжного заходу до обвинуваченого та строк обрання запобіжного заходу вказаний ним в клопотанні помилково та є опискою, просив обрати вказаний ним запобіжний захід на строк 60 діб.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора, наполягала на обранні до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки боїться за своє життя, вважає, що ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство та надалі постійно ходить з ножем, а отже може вчинити нове кримінальне правопорушення, так як схильний до конфліктів. Вважає, що за наслідком вчиненого обвинувачений має бути обмежений в свободі пересування, а не жити звичайним життям. Сусіди неодноразово розказували їй, що обвинувачений розповідає про уникнення від покарання та тиск на свідків, але підтвердити це в суді відмовляються. Особисто вона після подій за даним кримінальним провадженням з обвинуваченим не спілкувалася, вимушена обирати інші шляхи для пересування селом, щоб не зустріти обвинуваченого, що створює їй труднощі.

Представник потерпілої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_9 , надіслала до суду письмову заяву, зазначивши, що клопотання прокурора підтримує та просить задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_5 також надіслав до суду письмову заяву, клопотання прокурора підтримує та просить задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, вважає, що існують ризики незаконного впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків, а також вчинення ним іншого кримінального правовопрушення. Потерпілий ОСОБА_5 з лютого 2022 року перебуває за кордоном, але учасники судового розгляду проживають в одному селі. Та вважає, що за наслідком застосування такого запобіжного заходу пришвидшиться судовий розгляд та захисник не буде подавати клопотань про його відкладення.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки дотримується всіх обов`язків обвинуваченого, не вживає дій до затягування судового розгляду та зацікавлений в найшвидшому його завершенні, оскільки має намір довести в суді свою невинуватість. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо нього закінчився 24.04.2022, з наступного дня він продовжив працювати за своїм місцем роботи, проживає за вказаною в обвинувальному акті адресою з дружиною та дитиною, має матір похилого віку. Учасників судового розгляду він не бачить взагалі та ніякого тиску на них не чинив і не має наміру чинити.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав обвинуваченого, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки в ході судового розгляду до обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого закінчився 24.04.2022. З того часу він не порушив жодних обов`язків обвинуваченого та не вчиняв тих дій, про ризики яких вказує прокурор. ОСОБА_8 працює та позитивно характеризується за місцем роботи, офіційно одружений, проживає з дружиною та неповнолітньою дитиною, має матір - пенсіонерку, про що надав відповідні докази. Будь-які вказані прокурором ризики відсутні, оскільки з потерпілими та свідками обвинувачений не спілкується, всі інші докази, зібрані в ході досудового розслідування, знаходяться в сторони обвинувачення, тому спотворення їх обвинуваченим є неможливим, та обвинувачений з`являється на всі виклики та повідомлення як до суду, так і до прокурора.
Вислухавши думку учасників судового розгляду,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Статтею ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (ч. 1, 2 ст. 194 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Європейський суд з прав людини у справі «Манчіні проти Італії» № 44955/98 від 02.08.2001, зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Так, за даним кримінальним провадженням ОСОБА_8 був затриманий 24.09.2021 та йому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.01.2022 підозрюваному ОСОБА_8 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2022, продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового слідства до 24.02.2022.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.02.2022, в підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 23.04.2022.

В подальшому в ході судового розгляду, в тому числі в судовому засіданні 18.04.2022 за участі прокурора та представників потерпілих, за наслідком погодження наступної дати судового розгляду поза межами строку запобіжного заходу, та до спливу вказаного строку жодним з учасників судового розгляду клопотань про продовження строку запобіжного заходу не подавалося.

Мотивуючи необхідність обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді цілодобового домашнього арешту після спливу 4-х місяців після його завершення необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор взагалі не обгрунтував, які безпосередньо обставини вказують на існування всіх зазначених в статті КПК України та перелічених ним ризиків, зазначивши в клопотанні не вичерпний перелік ризиків, не навів та не надав суду жодних доказів, якими підтверджується їх існування, долучивши до поданого клопотання лише адресовані йому клопотання потерпілої та представника потерпілого про обрання запобіжного заходу. Чому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, в клопотанні прокурора взагалі не обгрунтовано.
Зідно позиції строни потерпілих, висловленої в судовому засіданні та поданих прокурору клопотаннях, потерпіла ОСОБА_4 обгрунтовує необхідність застосування даного запобіжного заходу виключно обставинами кримінального провадження, які можуть бути встановлені судом лише за наслідком судового розгляду, вчиненням обвинуваченим тиску на потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , які знаходяться за кордоном, не визнанням вини обвинуваченим та відсутністю відшкодування завданої шкоди, а також тим, що вона боїться зустрічі з обвинуваченим з огляду на розповіді про вчинки ОСОБА_8 сусідів, яких вона не називає та які відмовляються підтвердити свої слова в суді. Та представник потерпілого ОСОБА_5 зазначає, що за відсутності запобіжного заходу обвинувачений вільно пересувається по місту в будь-яку пору доби, потерпілі не згодні з кваліфікацією дій обвинуваченого та вважають його винним у вчиненні умисного вбивства, триває воєнний стан, потерпілий самовпевнено поводиться в судовому засіданні та робить вислови в бік потерпілої, при цьому які саме вислови та що сприймається представником як самовпевнена поведінка не вказано та в судовому засіданні не обгрунтовано, вважає, що ОСОБА_8 буде переховуватися від суду.
Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на вищевикладене, суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, за які максимально можливе покарання передбачено у виді позбавлення волі на строк до двох років, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований та підприємство вказує на нагальну та критичну необхідність його присутності на робочому місці,має матір похилого віку, тобто має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, необхідність застосування до ОСОБА_8 під час досудового слідства найсуворішого запобіжного заходу була обумовлена кваліфікацією його дій за ст. 115 КК України, після зміни кваліфікації дій обвинуваченого він до 23.04.2022 перебував під цілодобовим домашнім арештом, після чого будь-якого клопотання щодо необхідності обрання йому запобіжного заходу до 24.08.2022 не надходило, відомості про порушення ним застосованих до нього раніше запобіжних заходів відсутні.

При цьому вказівка на тиск з боку обвинуваченого на потерпілих та свідка не обгрунтована жодним належним, допустим та достатнім доказом, з огляду на відсутність будь-якого спілкування особисто ОСОБА_8 з потерпілими після завершення строку дії запобіжного заходу, під час застосування до нього раніше обраних запобіжних заходів таке спілкування взагалі не було можливим, що потерпілими не спростовано в суді, за вказівкою самих потерпілих, потерпілий ОСОБА_10 перебуває за кордоном, місце перебування свідка та вчинення на нього тиску обвинуваченим суду не доведено.

Також суд враховує, що жодне із призначених судових засідань не було відкладено з підстав, які залежать від обвинуваченого, відомості про невиконання ним обов`язків обвинуваченого в добровільному порядку відсутні, судові засідання відкладалися як за клопотаннями захисника обвинуваченого, так і сторони потерпілих. При цьому вони мають можливість брати участь в судовому засіданні дистанційно, зокрема представник потерпілої, адвокат ОСОБА_9 , та підставою необхідності в застосуванні запобіжного заходу до обвинуваченого не може процесуальна поведінка захисника. Які обставини вказують на те, що обвинувачений ухилятиметься від суду чи вчинить нове кримінальне правопорушення, крім підозри про такі дії, взагалі не обгрунтовано.

За таких обставин, беручи до уваги тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , відомості, які характеризують його особу, та процесуальну поведінку в ході як досудового слідства, так і судового розгляду, а також презумпцію невинуватості, гарантовану кожному ст. 62 Конституції України, відповідно, запобіжний захід не можна отожнювати з покаранням та необхідність його застосування має бути доведена сукупністю всіх, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України обставин, на даний час судом не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту, заявлені строною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені, та вказані прокурором та строною потерпілих аргументи не є достатніми, на думку суду, для доведеності існування перелічених ними ризиків, тому суд на підставі ч. 2 ст. 194 КПК України вважає необхідним відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 350, 392 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: