Провадження по справі № 1-кп/752/787/22
В И Р О К
іменем України

"04" серпня 2022 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, дані про яке 20.08.2020 внесені до ЄРДР за № 0004186, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей, РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:
ОСОБА_3 14.01.2020 о 5 год. 30 хв., 16.01.2020 о 7 год. 15 хв., 02.03.2020 о 1 год. 30 хв., 19.08.2020 о 22 год. 30 хв., 20.08.2020 о 02 год. 30 хв., знаходячись за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_6 , з якою перебував у фактичних сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного і психологічного насильства щодо особи, з якою він перебував у фактичних сімейних відносинах, що призвело до що психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав. Надав суду показання та зазначив, що певний час проживав разом із ОСОБА_6 у фактичних шлюбних (сімейних) відносинах. У 2010 у них народився син - ОСОБА_7 . У певний час їх сімейне життя не склалося, він почав зловживати алкогольними напоями, також перебував у наркотичній залежності. З ОСОБА_6 постійно виникали сварки. Він не міг впоратися з ревнощами та неодноразово вчиняв сварки, під час яких ображав та принижував ОСОБА_6 , вживав щодо неї ненормативну лексику, неодноразово застосовував фізичне насильство. Оскільки вони проживали разом із дитиною, то син був свідком таких його дій. Не заперечує, що 14.01.2020 о 5 год. 30 хв., 16.01.2020 о 7 год. 15 хв., 02.03.2020 о 1 год. 30 хв., 20.08.2020 о 02 год. 30 хв. за місцем постійного його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , сварився із дружиною, кричав на неї, застосовував ненормативну лексику, принижував. У цей час майже завжди перебував у стані сп`яніння, тому не пригадати подробиць. Його за такі дії притягували до адміністративної відповідальності, виносилися забороні приписи, але оскільки у нього не було іншого місця проживання, він повертався до адреси постійного проживання. Не заперечує, що 19.08.2020 як завжди сварився на ОСОБА_6 , ображав, а коли дізнався, що вона пішла до поліції - розлютився та знов вчинив насильство щодо неї. Коли ОСОБА_6 пішла від нього, намагався її розшукати. Наразі зробив для себе висновки щодо неналежної поведінки, вибачився перед нею та сином. Шкодує про вчинене та зобов`язується у подальшому не вчиняти будь-яких протиправних дій відносно близьких йому осіб.

Окрім вищезазначених показань обвинуваченого, винуватість ОСОБА_3 у пред`явленому обвинувачені доводиться показаннями потерпілої та даними, які містяться у письмових документах, наданих стороною обвинувачення.

Так, потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання та зазначила, що проживала із ОСОБА_3 з 2008 по 2020 рік. Певний час вони жили у фактичних шлюбних (сімейних) відносинах, від яких у 2010 році народився син ОСОБА_3 . Під час їх спільного життя ОСОБА_3 зловживав як алкогольними напоями, так і наркотичними засобами. Відносини погіршилося, коли у 2016 він повернувся з місць відбування покарання за вчинений злочин. ОСОБА_3 ревнував, принижував, вживав щодо неї ненормативну лексику, міг підняти вночі та примушував йти до магазину. Якщо відмовляла - міг вдарити. Один раз вибив їй зуб, неодноразово бив у обличчя, після чого з`являлися синці. Вона намагалася зняти побої, але не мала сил довести все до кінця для того, щоб його притягли до відповідальності. До сина ОСОБА_3 також іноді застосовував насильство, міг побити паском, примушував відвідувати секції. ОСОБА_3 зловживав алкогольними напоями та вживав наркотичні засоби. Між ними з даного приводу виникали сварки. У 2017 році було прийнято рішення про його виселення, але його так і не виконали. Вона неодноразово його вибачала, вважаючи, що він виправиться.

У першій половині 2020 ОСОБА_3 систематично вчиняв відносно неї фізичне та психологічне насильство, зокрема бив та принижував, примушував виконувати робити те, чого вона не хотіла, висловлювався нецензурними словами, все це відбувалося у присутності дитини. Її батько та сестра, також були свідками таких неправомірних дій ОСОБА_3 .. Вона неодноразово викликала поліцію. У 2020 їх поставили на облік, тому відносно ОСОБА_3 по кожному факту складали протоколи. Зокрема виписувалися заборонні приписи щодо спілкування із нею та сином та забороною з`являтися за місцем проживання. Але останній не залишав їх та постійно повертався до місця проживання, вибивав вікна, виламував двері. Вона була вимушена брати кредит для того, щоб відремонтувати будинок.

14.01.2020 ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння повалив її та почав душити, була загроза її життю і все це відбувалося у присутності сина. Дитина розмовляла по телефону, але ОСОБА_3 подумав, що він викликає поліцію та вирвав у сина телефон і розбив його. 16.01.2020 був виписаний заборонний припис щодо відвідування місця проживання та спілкування із нею та сином, але він його порушив. Аналогічні події сталися 08.03.2020.

19.08.2020 ОСОБА_8 знов вчинив відносно неї насильство і вона на нього склала заяву. Коли він дізнався про це, то з вечора 19.08.2020 до ранку наступного дня знущався на нею, примушував йти до магазину, ображав та погрожував. Все це також відбувалося у присутності малолітньої дитини.

Такі неправомірні дії ОСОБА_3 вчиняв систематично, тому вони призвели до психологічних страждань та погіршення якості її життя. Вона стала нервовою, пригніченою, хвилювалася за своє життя та стан дитини. Була вимушена зняти квартиру та переїхати від ОСОБА_3 .

З письмових документів, наданих стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні, судом встановлено, що 20.08.2020 до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_6 від 19.08.2020 (ЄО 47815 від 20.08.2020) про те, що ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно неї психологічне та фізичне насильство.

Початок проведення досудового розслідування, повноваження прокурорів та слідчих доводиться даними доручення та постанов, складених 20.08.2020 уповноваженими на те особами.

Дані постанов Голосіївського районного суду м. Києва доводять, що ОСОБА_3 протягом 2020 року неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно ОСОБА_6 .

Так постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 16.01.2020 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у тому, що 16.01.2020 о 7 год. з`явився за місцем постійного проживання, чим порушив заборонний припис. Суд визнав його винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та піддав стягненню у виді громадський робіт.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 28.05.2020 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у тому, що 02.03.2020 о 1 год. 30 хв. вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_6 , ображав та погрожував, висловлювався нецензурними словами у присутності малолітньої дитини. В той же день о 23 год. з`явився за місцем постійного проживання, чим порушив заборонний припис. Суд визнав його винуватим у вчинені правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП та піддав стягненню у виді адміністративного арешту.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києві від 20.08.2020 ОСОБА_3 був визнаний винуватим у тому, що 20.08.2020 о 2 год. перебуваючи за місцем проживання вчинив конфлікт з ОСОБА_6 , висловлювався щодо неї нецензурною лайкою. Суд визнав його винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддав стягненню у виді адміністративного арешту.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №568 від 20.10.2020 внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 у потерпілої ОСОБА_6 внаслідок тривалої психотрав муючої сімейної ситуації спостерігалися накопичення негативних переживань приниженої гідності, страху за своє життя і здоров`я та життя і здоров`я дитини, постійної тривоги і напруги. Певні сімейні обставини знижують якість життя ОСОБА_6 , обумовлюючи необхідність зміни місця проживання, неможливості повноцінного відпочинку, погіршують психоемоційний стан, що призводить до тимчасових психосоматичних змін. На момент проведення експертизи ОСОБА_6 не визнана такою, що виявляє ознаки психічного розладу.

Статті 28 та 29 Коституції України гарантують, що кожна особа має право на повагу до його гідності та особисту недоторканність. Норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначають що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, вищезазначені докази в їх сукупності доводять винуватість ОСОБА_3 в умисному систематичному вчинені у період з 14.01.2020 по 20.08.2020 психологічного насильство щодо ОСОБА_6 , які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та дані про його особу, згідно яких обвинувачений не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 11.01.2009 з діагнозом розлади поведінки та психіки внаслідок вживання каннабиноїдів із шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66, 67 КК України судом не встановлено. Лише визнання винуватості не може свідчити про щирість каяття.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт. Такий вид покарання суд вважає необхідним і достатнім, для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів. При цьому суд також враховує думку потерпілої, яка під час судових дебатів підтримала прокурора щодо призначення покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Крім того, відповідно до ст. 91-1 КК України, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.5 зазначеної норми, а саме - направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Судові витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.370, ч.2 ст.373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді 190 (Сто дев`яносто) годин громадських робіт

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи та направити його для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці до Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» Голосіївського районної у м. Києві держаної адміністрації (м. Київ, пр. Науки, 18).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1