Справа № 758/9488/13-к
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2022 року м. Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу №07-13141 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , 24.02.2012 приблизно о 23 годині 22 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Маршала Гречка, зі сторони пр-ту Правди в напрямку Інтернаціональної площі в і Києві зі швидкістю 65-70 км/год., яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній ділянці 60 км/год.

В цей час на проїзну частину вул. Маршала Гречка, навпроти будинку № 8, з права наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля «Кіа Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , переходив дорогу пішохід ОСОБА_5 .

Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 підпункту, 12.1,12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України: п.2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, пильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування засобом в дорозі; п. 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху і повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що возиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним; п. 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій :оперативно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для х учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється не більше 60 км/год.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України збоку ОСОБА_4 виявились в тім, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Кіа Sorento», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вул. Маршала Гречка, зі сторони пр-ту Правди в напрямку Інтернаціональної площі в місті Києві швидкістю, яка перевищувала максимально допустиму швидкість на даній щі дороги, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, під час руху не обрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожжньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та технічно керувати ним. При виникненні небезпеки для руху, чим для нього являвся хід ОСОБА_5 , якого він мав змогу своєчасно об`єктивно виявити, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжив рух далі та навпроти будинку № 8 по вул. Маршала Гречки в м. Києві здійснив наїзд на нього.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження, від яких він помер на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 36/933 від 19.03.2012 відносно ОСОБА_5 , у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді: повних двосторонніх переломів ребер (переважно з ушкодженням стінкової плеври), неповних розривів серцевого м`яза, через капсулярних швів тканини правої частки печінки, крововиливів: у тканину середостіння, шлункової залози й в області кореня легенів; крововиливу: у м`які тканини правої й лівої гомілок, косого перелому лівої ліктьової кістки, відкритих переломів когомілкової і малогомілкової кісток правої і лівої гомілок з утворенням [пер» - переломів на великогомілкових кістках; скупчення темної рідкої крові в плевральних (праворуч - 100 мл., ліворуч 150 мл.), черевний (500 мл.) порожнинах і в порожнині навколосерцевої сумки, крововиливів в області легень, зниження кровонаповнення внутрішніх органів, набряку легенів, розподілу кровоточу в нирках, набряк-набубнявіння речовини головного у; забитої рани в правій тім`яній області з відповідним їй крововиливом у і тканини голови, множинних саден в ділянці обличчя (переважно праворуч), ран і синців в області потилиці по тильній поверхні, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_5 настала від множинних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів і розвитком шоку.

Порушення вимог п.п. 2.3 підпункт «б», 12.1, 12.3 та 12.4 Правил дорожнього уху України, збоку водія ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (в редакції чинній на момент вчинення злочину), яке виразилося у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав, натомість, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження стосовно нього.
Прокурор щодо задоволення клопотання підсудного не заперечив, підтвердив, що строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, у зв`язку з чим вважав за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Потерпілі в судове засідання не з`явились. Разом із тим, судом враховано, що останні повідомлялись належним чином про дату та час судового засідання, дані про належне повідомлення наявні у матеріалах справи, тому з врахуванням думки присутніх учасників, з метою забезпечення розгляду поданого клопотання у строки, визначені КПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд поданого клопотання за відсутності потерпілих.
Заслухавши думку учасників, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінальної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Судом встановлено, що інкримінований підсудному ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 року), відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких.
Відповідно до ст. 7-1 КПК України 1960 року, провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.
Положеннями ст. 11-1 КПК України 1960 року регламентовано, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.
Як вбачається з матеріалів справи, інкримінований ОСОБА_4 злочин мав місце 24.02.2012, тому станом на теперішній час по даній кримінальній справі закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину.
На підставі зазначеного суд, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання підсудного ОСОБА_4 про закриття кримінальної справи щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 діючого КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України 2012 року, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності вищезазначеним Кодексом.
В рамках кримінальної справи №07-13141 старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві постановою від 19 жовтня 2012 року накладено арешт на ј частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аналізуючи обставини даної кримінальної справи та норми закону, арешт, накладений під час досудового слідства, слід скасувати.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд, до вступу постанови в законну силу суд вважає за необхідне скасувати.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 81 КПК України 1960 року.
Водночас, за таких обставин, цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, суд залишає без розгляду із роз`ясненням права останній звернутися із такими позовом у порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене та керуючись ст. 49 КК України, ст. 7-1, 11-1 КПК України 1960 року, п. 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання підсудного ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001 року, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальну справу №07-13141 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в редакції Закону України від 05.04.2001 року, закрити на підставі ст. 7-1, 11-1 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Арешт, накладений під час досудового слідства старшим слідчим СУ ГУМВС України в м. Києві постановою від 19 жовтня 2012 року на ј частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 під час досудового слідства у вигляді підписки про невиїзд, скасувати.
Речові докази:
DVD-R із записом відеозйомки огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, залишити при матеріалах кримінальної справи протягом усього часу її зберігання;
автомобіль «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишений на зберігання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , автостоянка, після набрання постановою законної сили, залишити у власності належного володільця ОСОБА_4 ;
декоративну решітку радіатора автомобіля «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , яку вилучено з місця ДТП, та залишено на зберігання у КЗРД ГУМВС України в м. Києві, після набрання постановою законної сили, знищити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду із роз`ясненням права останній звернутися із таким позовом у порядку цивільного судочинства.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_7