Провадження 1-в/193/162/22
У Х В А Л А
іменем України

29 серпня 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:
06 червня 2022 року на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, зазначив, що на волі на нього чекають рідні сестри та брат, які готові про нього подбати з огляду на вади його зору. Наголосив, що практично втратив зір якраз перебуваючи у місцях позбавлення волі. Перебуваючи в ізоляції належні висновки зробив, щиро розкаюється у вчиненому.
Представник виправної колонії в судовому засіданні повідомив, що засуджений справді виправився, характеризується позитивно, незважаючи на вади зору, залучається до праці.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Судом встановлено, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16.05.2012 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 296, п.п. 4,7,12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі.

Згідно ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 01.03.2016 зараховано у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення засудженого з 25.08.2011 по 01.06.2012 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання: 25.08.2011, кінець такого строку: 19.11.2023.

Станом на 29.08.2022 засуджений відбув, визначених п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 призначеного судом строку покарання (9 років і 09 місяців). Невідбута частина покарання складає 1 рік, 2 місяці і 21 день позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.09.2011. Під час попереднього ув`язнення допускав порушення режиму утримання, за що двічі піддавався дисциплінарним стягненням, заохочень не мав.
З 15.10.2012 міру кримінального покарання відбував у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)», де характеризувався позитивно. За добру поведінку та ставлення до праці мав 5 заохочень. Крім того, був двічі покараний з порушення вимог режиму утримання.
З 06.08.2018 відбував покарання у Державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», де характеризувався посередньо. Порушень встановлених вимог режиму не допускав, заохоченням та стягненням не підлягав.
З 07.08.2019 відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризується позитивно, порушень вимог режиму утримання жодного разу не допускав. За те, за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці, чотири рази заохочувався правами начальника установи.
Як вбачається з характеристики засудженого, останній у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, на критику реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд.
Не працездатний, інвалід І групи (вади зору), проте приймає участь у благоустрою установи, під контролем адміністрації. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується. Виконує роботи із самообслуговування. Дотримується правил пожежної безпеки та безпеки праці. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Заходи виховного характеру відвідує регулярно. Підтримує зв`язки з рідними. Вину в скоєному злочині визнає, надає належну оцінку скоєному. Цивільного позову за вироком суду не має.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 вперше вчинив злочин та відбуває реальне покарання.

Загалом засуджений за увесь час відбування покарання отримав 4 стягнення за порушення режиму утримання, останнє з яких ще 05.01.2018 та які до цього часу вже погашені за спливом строку. Проте на протязі наступних своїх чотирьох з половиною років засудження ОСОБА_5 отримував лише заохочення, зокрема 29.07.2020, 16.10.2020, 22.04.2021 та 20.01.2022.
Відтак, винятково позитивна характеристика засудженого, наявність у нього дев`яти заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці за увесь час відбування покарання, відсутність не погашених стягнень, на переконання суду вказують на безумовне виправлення останнього.

Крім того, суд відмічає, що ОСОБА_5 , згідно довідки МСЕК від 04.09.2019, є інвалідом І групи, призначеної йому безстроково. Має тяжке захворювання очей, потребує спостереження та лікування в окуліста, оскільки майже втратив зір, однак, незважаючи на те, що він потребує постійного стороннього догляду, останній за можливості, під контролем персоналу установи, добровільно залучається до суспільно-корисної праці в установі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно положень ст. 81 КК України, маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, який справді своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2012 року, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 (один) рік, 2 (два) місяці і 21 (двадцять один) день.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений та його захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1