Справа № 521/8196/22
Номер провадження:1-кс/521/2000/22
У Х В А Л А

20 червня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР 21.06.2016 року за № 0002610 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

13.06.2022 року до слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про вирішення питання щодо долі речових доказів.

З клопотання і наданих копій процесуальних документів вбачається, що кримінальне провадження зареєстроване у ЄРДР 21.06.2016 року за № 0002610 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. У ході досудового розслідування був вилучений і визнаний речовим доказом предмет, який є вогнепальною зброєю. В подальшому за результатами розслідування слідчим прийняте рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення у діяннях особи, про що винесено відповідну постанову 09.04.2022 року.

Посилаючись на положення ч. 9 ст. 100 КПК України, слідчий просить слідчого суддю вирішити долю зазначеного речового доказу у зв`язку із закриттям кримінального провадження.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ст. 100 ч. 9 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

У даному кримінальному провадженні (№0002610) досудове розслідування вже не здійснюється, а тому слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо здійснення судового контролю цього кримінального провадження.

Відповідні висновки щодо застосування норм права сформульовані у постанові Верховного Суду від 08.12.2020 у справі № 234/17070/19.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає поверненню, оскільки не підлягає розгляду слідчим суддею.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 100, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР 21.06.2016 року за № 0002610 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - повернути слідчому.

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до положень ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1