Категорія:ч. 2 ст. 271, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

виправданих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 6 липня 2020 року яким,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Користь, Корецького району, Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 271 КК України та виправдано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України з підстав не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Рівне, Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Рівне, Рівненської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий,
кожного окремо, визнано невинуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України та виправдані на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України з підстав не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Вироком вирішено питання процесуальних витрат на арешту майна.

В С Т А Н О В И В
Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 24 червня 2016 року між Приватним малим підприємством фірмою Спецрембуд (далі-ПМП «Спецрембуд») юридична адреса: вул. О.Дундича 18/125, м. Рівне, (Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Апартамент-Буд юридична адреса: вул. Васильченка 1, м. Рівне, (Замовник) укладено договір підряду від № 2406 про виконання робіт по об`єкту Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 і зобов`язання Замовника прийняти та оплатити їх. Строк дії договору, з моменту його підписання Сторонами і до остаточного виконання.
Наказом ПМПФ Спецрембуд № 24-06/16 Про призначення відповідальної особи відповідальною особою за виконання робіт по об`єкту Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 , призначено ОСОБА_7 , який відповідно є особою відповідальною за охорону праці.
Працюючи на посаді прораба на даному об`єкті, ОСОБА_7 , порушив ряд законодавчих та нормативно правових актів про охорону праці, що виразилось у відсутності контролю за проведенням будівельних робіт і дотримання при цьому правил безпеки праці, а саме, не забезпечив безпечних умов праці на третьому поверсі незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 .
Зокрема, ОСОБА_7 під час виконання своїх посадових обов`язків на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_7 , допустив порушення вимог Державних Будівельних Норм України (ДБН) А.3.2.-2009 Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві, які затверджено та надано чинності наказом Мінрегіонбуду України від 27 січня 2009 року № 45, від 4 червня 2010 року № 202, від 25 травня 2011 року № 53 та наказом Мінрегіону України від 30 грудня 2011 року№ 417, чинні з 1 квітня 2012 року, що в свою чергу передбачені Законом України Про будівельні норми України від 5 листопада 2009 року № 17-04-VI, а саме:
п.4.13, відповідно до якого під час виконання робіт на будівельних об`єктах відповідальна за охорону праці особа зобов`язана:
перед початком робіт визначити небезпечні зони на будівельному майданчику та позначити їх відповідними знаками;
координувати дотримання виконавцями вимог з охорони праці;
контролювати дотримання працівниками субпідрядних організацій рішень із питань охорони праці;
забезпечити унеможливлення допуску на об`єкт будівництва сторонніх осіб;
забезпечити реєстрацію всіх осіб, які входять на об`єкт будівництва або виходять з нього.
п.4.16, відповідно до якого місця поблизу неогороджених перепадів по висоті 1,3 м і більше належать до зон постійно діючих небезпечних виробничих факторів.
п.4.18, згідно якого зони з постійно діючими небезпечними виробничими факторами повинні мати захисні (запобіжні) огорожі, відповідно до вимог ГОСТ 23407 (ГОСТ 12.4.059).
п.6.2.9, відповідно до якого ділянки робіт і робочі місця та підходи до них у темний час доби, а також закриті приміщення повинні бути освітленні відповідно до вимог ДБН В.2.5-28, ГОСТ 12.1.046.
Внаслідок вищевказаних порушень, допущених зі сторони виконроба ОСОБА_7 , 2 грудня 2016 року близько 16 год. 30 хв., на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_7 , стався нещасний випадок із смертельним наслідком, а саме мало місце падіння ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_8 , із висоти третього поверху у шахту ліфта цокольного поверху, що призвело до його смерті.
Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку від 17 лютого 2017 року причиною падіння стало: відсутність захисного огородження у вхідному прорізі ліфтової шахти відмітці +8,400 згідно з ГОСТ 23407 та відсутність освітлення на підходах до робочих місць у темний час доби, а також у закритих приміщеннях усередині будівлі, відповідно до вимог ДБН В.2.5-28, ГОСТ 12.1.046.
За таких обставин, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, тобто в порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, якщо це порушення спричинило загибель людей.
Тоді як ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 2 грудня 2016 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, внаслідок порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці на об`єкті Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_7 , допущених невстановленою на даний час службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином суб`єктом підприємницької діяльності мало місце падіння ОСОБА_12 в шахту ліфту цокольного поверху, що призвело до його смерті.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з 25 листопада 2016 року по 2 грудня 2016 року на об`єкті Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_7 працював ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виконуючи роботи із внутрішнього шпаклювання поверхонь на третьому поверсі даного будинку.
Так, у період з серпня 2014 по грудень 2016 років, ОСОБА_8 неформальним чином здійснював організаційно-розпорядчі функції на об`єкті Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_7 .
Усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого невстановленою особою діяння, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, вчинив дії, спрямовані на знищення та приховування слідів вказаного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Крім того він вчинив дії, спрямовані на приховування інформації про вчинений невстановленою особою злочин, що мало на меті неповідомлення про вчинення тяжкого злочину у встановленому законом порядку та не проведення за вказаним фактом досудового розслідування.
3 грудня 2016 року ОСОБА_8 , з метою перешкоджання правоохоронним органам встановити суттєві обставини події та особу, яка вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 271 КК України, діючи умисно, вчинив приховування слідів злочину, зокрема організував переміщення невстановленими особами трупа ОСОБА_12 з шахти ліфту цокольного поверху об`єкта Реконструкція незавершеного будівництва торгово- побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_7 на об`єкт - ділянку місцевості у лісовій зоні на території Кустинської сільської ради Рівненського району Рівненської області з географічними координатами 50.713890,26.337778.
Крім того, 3 грудня 2016 року в період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв., ОСОБА_8 , з метою перешкоджання правоохоронним органам встановлення суттєвих обставин події та особи, яка вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 271 КК України, діючи за попередньою змовою групою осіб - спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи в с.Гориньград-1 Рівненського району Рівненської області схиляв ОСОБА_13 та ОСОБА_14 за грошову винагороду в сумі 100 000 грн. не звертатись у встановленому порядку до органів поліції із заявою про вчинений щодо ОСОБА_12 злочин та надати лист про нібито відсутність у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за фактом смерті ОСОБА_12 .
За наведених обставин, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, тобто у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, вчиненому групою осіб за попередньою змовою.
Також в період із 15 грудня 2016 року по 1 березня 2017 року, відповідно до цивільно-правової угоди №б/н від 15 листопада 2016 року, ОСОБА_9 влаштувався у фізичної особи підприємця ОСОБА_15 , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію, виконувати роботи, а саме шпаклювати стіни та стелі на будівництві об`єкту Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 , замовником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Апартамент-Буд, юридична адреса: м.Рівне, вул.Васильченка, 1, . Надалі, для виконання вищевказаних робіт, ОСОБА_9 запропонував працевлаштування за договорами цивільно-правового характеру іншим особам, серед них був ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_8 , який працював на вказаному об`єкті у період із 25 листопада 2016 року по 2 грудня 2016 року.
2 грудня 2016 року близько 16 год. 30хв., на вищевказаному будівництві за адресою: АДРЕСА_7 , внаслідок допущених, невстановленою на даний час, службовою особою, підприємства, установи, організації або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, порушень вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що виразилось у незабезпечені безпечних умов праці та відсутності контролю за проведенням будівельних робіт і дотримання при цьому правил безпеки праці, мало місце падіння ОСОБА_12 із висоти третього поверху у шахту ліфта цокольного поверху, що призвело до його смерті.
3 грудня 2016 року ОСОБА_9 стало відомо про смерть ОСОБА_12 , однак, він, зневажаючи вимоги законодавства, не повідомив про даний факт правоохоронні органи у встановленому законом порядку, а вчинив дії, спрямовані на його приховування.
Так, у той же день, в період часу з 20 год. 00 хв. по 21 год. 30 хв. ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_8 , який з серпня 2014 по грудень 2016 року, неформальним чином здійснював організаційно-розпорядчі функції під час будівництва об`єкту Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 , з метою перешкоджання правоохоронним органам встановлення суттєвих обставин факту загибелі ОСОБА_12 , поїхали до родичів останнього в с.Гориньград-1, Рівненського району, Рівненської області, де під час розмови повідомили про смерть ОСОБА_12 , при цьому, запевняючи їх, не інформувати про дану подію поліцію. Крім цього, пообіцяли виплатити грошову винагороду в розмірі 100 тис. грн., але зазначили про необхідність написання листа щодо відсутності будь-яких претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за фактом смерті ОСОБА_12 . Однак, родичі ОСОБА_12 від запропонованих пропозицій, відмовились.
Одночасно, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно, вчинили приховування слідів злочину, організувавши переміщення, невстановленими на даний час особами, трупа ОСОБА_12 із об`єкту будівництва по АДРЕСА_7 до лісосмуги на територію Кустинської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області, де він був виявлений під час проведення огляду місця події, 14 грудня 2016 року.
Таким чином, ОСОБА_9 , усвідомлюючи фактичні обставини вчиненого діяння, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, з метою перешкоджання правоохоронним органам встановити суттєві обставини події та особу, яка вчинила злочин, вчинив дії, спрямовані на приховування інформації про вчинений злочин, що мало метою не повідомлення про злочин у встановленому законом порядку та не проведення за вказаним фактом досудового розслідування, за попередньою змовою із ОСОБА_8 .
У поданій апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржуваний вирок суду незаконним через невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що обсяг досліджених судом доказів, у тому числі, показань свідків, об`єктивно підтверджує низку юридичних фактів, які доводять факт невиконання умов договору підряду №2406 від 24 червня 2016 року станом на 2 грудня 2016 року та не завершення будівельних робіт; факт відповідальності як ПМПФ «Спецрембуд», так і його виконроба ОСОБА_7 , у тому числі, з питань охорони праці; виконання ОСОБА_12 станом на 2 грудня 2016 року внутрішніх оздоблювальних будівельних робіт на вказаному об`єкті та його падіння внаслідок порушень вимог законодавчих та інших актів про охорону праці на вказаному об`єкті в шахту ліфту цокольного поверху, що призвело до його смерті; здійснення неформальним чином ОСОБА_8 протягом листопада грудня 2016 року організаційно-розпорядчих функцій на об`єкті будівництва та факт переміщення тіла ОСОБА_12 3 грудня 2016 року з його території; обізнаності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про факт обставин смерті ОСОБА_12 , а також схиляння ними ж родичів загиблого щодо не звернення у встановленому порядку до органів поліції із заявою про його зникнення та надання листа про відсутність до них претензій за фактом зникнення чи можливої смерті ОСОБА_12 . Також зазначає, що беручи до уваги одні докази та відхиляючи інші, суд відповідних мотивів не навів. У зв`язку з цим, просить вирок суду від 6 липня 2020 року скасувати. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 271 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та додаткове покарання позбавлення права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих функцій та забезпечення стану охорони на об`єктах будівництва, реконструкції та ремонту. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, визнати винуватими за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

У поданих на апеляційну скаргу запереченнях захисник виправданого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 просить подану прокурором апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Потерпіла ОСОБА_16 подала на адресу апеляційного суду письмову заяву, у якій просить розгляд даного провадження проводити у її відсутності, заперечила апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, захисника, який заперечив скаргу та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

За статтею 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Як убачається з матеріалів провадження, місцевий суд вказаних вимог закону дотримався.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином суб`єктом підприємницької діяльності, якщо це порушення спричинило загибель людей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що суб`єкт злочину, передбаченого ст. 271 КК України спеціальний. Крім загальних ознак суб`єкта злочину, він наділений ще й спеціальними ознаками, а саме: 1) є службовою особою підприємства, установи, організації або громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності; 2) несе спеціальні обов`язки з охорони праці. Такі обов`язки покладаються на службових осіб спеціальними наказами адміністрації, посадовими інструкціями, випливають із займаної посади чи у зв`язку із попередньою діяльністю.

Так на переконання місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 не є суб`єктом вчинення даного злочину, і з таким його висновком погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до Договору підряду № 2406 від 24 червня 2016 року сторони Підрядник Приватне мале підприємство фірма «Спецрембуд» та Замовник ТОВ «Апартамент-Буд» уклали даний договір, у якому визначили предмет договору, матеріали та умови виконання робіт, ціну та умови оплати роботи, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін, строк дії договору та інші умови (а.к.п. 149-151, т. 6).
Згідно Наказу Приватного малого підприємства фірмою «Спецрембуд» № 27/04 від 27 квітня 2016 року «Про прийняття на роботу» ОСОБА_7 прийнято на роботу з 28 квітня 2016 року на посаду виконавця робіт з посадовим окладом, згідно штатного розпису. На підставі його ж заяви, останній ознайомлений із наказом (а.к.п. 153, т. 6).
Відповідно до Посадової інструкції виконроба № 6 Приватного малого підприємства фірмою «Спецрембуд», затвердженої наказом директора № 01101-ВК від 1 січня 2016 року, визначено загальні положення, завдання та обов`язки, права виконроба та його відповідальність. Згідно із п. 1 та п. 7 Розділу ІІ «Завдання та обов`язки», у обов`язки виконроба входить: здійснення технічного нагляду за виконанням будівельно-монтажних робіт і приймання закінчених об`єктів, контроль стану техніки безпеки при виконанні робіт і приймання заходів з метою усунення виявлених недоліків, порушених правил санітарії, доведення до відома, роз`яснення і контроль за дотриманням інструкції з охорони праці. З вказаною інструкцією ОСОБА_7 ознайомлений 27 квітня 2016 року (а.к.п. 154-156, т. 6).
Наказом Приватного малого підприємства фірмою «Спецрембуд» № 24-06/16 від 29 червня 2016 року «Про призначення відповідальної особи» призначено відповідальною особою за виконання робіт по об`єкту: «Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_7 » ОСОБА_7 (а.к.п. 152, т. 6).
Згідно Загального журналу робіт від 10 листопада 2016 року із будівництва об`єкту: реконструкція незавершеного будівництва торгово побутового комплексу з торговельно офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 , з якого слідує, що початок робіт 4 липня 2016 року, а закінчення робіт (введення в експлуатацію) 10 листопада 2016 року. На 25 сторінці за 1 листопада 2016 року зазначено: « …влаштування освітлення нежитлових приміщень на 3-му поверсі. Відновлення огорожі входу в ліфтову шахту металева решітка, 3й поверх комерційного ліфту…».
Відповідно до Акту прийому передачі нерухомого майна від 11 листопада 2016 року з додатками № 1, № 2 та № 3 ТзОВ «Апартамент Буд» передало, а ТзОВ «Артем і КО» прийняло наступну комерційну нерухомість в житловому будинку з нежитловими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_7 що є предметом договору купівлі продажу майнових прав від 5 липня 2016 року з відповідними характеристиками, встановленими в Додатку № 1 до вказаного акту.
Згідно цивільно-правової угоди № б/н від 11 листопада 2016 року, укладеної між ТзОВ «Апартамент Буд» та громадянином ОСОБА_7 , останній за цією угодою взяв на себе зобов`язання виконати роботу з надання консультації по благоустрою за адресою: АДРЕСА_7 (п. 1.1.) За виконання даної роботи Замовник сплачує Виконавцю винагороду (п. 2.2.). Термін дії даної угоди з 11 листопада 2016 року до 1 березня 2017 року (п. 10.1.).
А відповідно до показань свідка ОСОБА_17 - голови комісії із спеціального розслідування нещасного випадку із смертельним наслідком, після здачі об`єкта в експлуатацію, вимоги п.п. 4.16, 4.18, 6.2.9 НПАОП 45.2-7.02-12 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення. ДБН А.3.2.-2-2009»; гост 12.4.059, ГОСТ 23407; п.п. 2.1, 3.1 ДБН В.2.5-28, ГОСТ 12.1.046, не діють.
Згідно висновку експерта № 358/17-23 від 29 червня 2017 року, за результатами проведення судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності, судовий експерт ОСОБА_18 дійшов таких висновків:
- у матеріалах кримінального провадження відсутні матеріали (акти прийму-передачі об`єкта в експлуатацію та акти прийму-передачі майнових прав), які б вказували, хто саме, відповідає за дотриманням вимог нормативних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності станом на 2 грудня 2016 року на об`єкті «Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями» за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 67, замовник ТзОВ «Апартамент-Буд», генеральний підрядник ПМПФ «Спецрембуд» чи ТзОВ «Артем і КО». За таких обставин, відповісти на питання: хто саме із службових осіб генерального підрядника ПМПФ «Спецрембуд» чи замовника ТзОВ «Апартамент-Буд» та ТзОВ «Артем і КО» порушив або допустив порушення вимог законодавства про охорону праці та питання: на яку особу покладено забезпечення виконання тих чи інших правил охорони праці та безпеки життєдіяльності відповісти не вбачається за можливе;
- у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про те, чи був виконавцем робіт станом на 2 грудня 2016 року на об`єкті «Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями» за адресою: АДРЕСА_7 , ОСОБА_7 чи не був. За таких обставин, відповісти на питання: чи входило в обов`язки виконроба ПМПФ «Спецрембуд» ОСОБА_7 виконувати роботу, що призвела до нещасного випадку не вбачається за можливе;
- відповідно до цивільно-правової угоди № б/н від 11 листопада 2016 року, в обов`язки ОСОБА_7 не входило виконання робіт, що призвели до настання нещасного випадку 2 грудня 2016 року з ОСОБА_12 із смертельним наслідком, так як, ОСОБА_7 не забезпечував ОСОБА_12 роботою і не повинен був створювати йому безпечні умов праці;
- дії ОСОБА_7 , як виконавця робіт на об`єкті «Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями» за адресою: АДРЕСА_7 до 11 листопада 2016 року відповідали вимогам нормативних актів з охорони праці.
Аналіз викладеного свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 виконував функції відповідальної особи по охороні праці лише до 10 листопада 2016 року, тобто до завершення виконавцем ПМПФ «Спецрембуд» виконання робіт, тоді як смерть ОСОБА_12 , якого перший не забезпечував роботою, а тому і не повинен був створювати йому безпечні умови праці, мала місце 2 грудня 2016 року. Така обставина стверджується належно оформленим Актом приймання-передачі виконаних робіт від 10 листопада 2016 року, Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта від 11 листопада 2016 року, яка зареєстрована в ДАБІ і судовим рішенням визнана дійсною та правомірною, цивільно-правовою угодою № б/н від 11 листопада 2016 року, висновком судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності № 358/17-23 від 29 червня 2017 року, а також показаннями свідків: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_17 , безпосередньо допитаних судом. Відтак, ОСОБА_7 не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, а тому не підлягає відповідальності за вказаною нормою кримінального закону.
Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є місце його вчинення. Ним є місце, де здійснюється виробництво, підприємство, установа, організація або підприємницька діяльність громадянина - суб`єкта такої діяльності.

Згідно пред`явленого обвинувачення, падіння потерпілого ОСОБА_12 мало місце з третього поверху в ліфтову шахту об`єкта за адресою: АДРЕСА_7 , і така обставина доводиться стороною обвинувачення показаннями свідка ОСОБА_21 та висновком судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності № 358/17-23 від 29 червня 2017 року.
Апеляційний суд погоджується із критичною оцінкою показань зазначеного свідка через їх невідповідність показанням інших свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , безпосередньо допитаних судом. Перший із числа таких показав, що ОСОБА_21 3 грудня 2016 року в післяобідню пору, повідомив йому по телефону, що в шахті щось лежить, проте що, розібрати він не може. ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ствердно і послідовно показали, що безпосередньо двічі оглядали ліфтову шахту, у той же період часу, що і ОСОБА_21 на його прохання та прохання ОСОБА_9 , і констатували, що тіла в ліфтовій шахті не було. При повторному огляді вони розшивали вхід в шахту на першому поверсі та замінили гіпсокартон, що узгоджується із даними протоколу огляду місця події незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_7 від 6 грудня 2016 року (а.к.п. 88-90, т. 1).
Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності № 358/17-23 від 29 червня 2017 року технічною причиною нещасного випадку, внаслідок якого ОСОБА_12 отримав травми, в результаті яких сталась його смерть, є падіння з відмітки + 8,400 об`єкту «Реконструкція незавершеного будівництва торгово-побутового комплексу з готельно-офісними приміщеннями під житловий будинок з нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_7 » в ліфтову шахту на цокольний поверх. Проте, місцевим судом слушно зауважено про те, що об`єктивно такий факт ніким не встановлювався, а був прийнятий та констатований як подія, що сталась на об`єкті незавершеного будівництва з інформації, викладеної у листі СУ ГУНП в Рівненській області від 24 січня 2017 року № 749/24-221-434.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 720 від 30 грудня 2016 року отримані у ОСОБА_12 тілесні ушкодження характерні для падіння із значної висоти, проте наведене поза розумним сумнівом не доводить факт падіння останнього, тіло якого, згідно даних протоколу огляду місця події від 14 грудня 2016 року, було виявлено на відстані близько 700 метрів з траси «Рівне-Сарни» в напрямку селища Олександрія, в південно-західному напрямку від дороги (а.к.п. 46-56, т. 2), саме у вказану шахту ліфта з третього поверху зазначеного вище об`єкту. Не спростовують таких висновків суду і дані, що містяться у протоколах огляду місця події від 5, 14, 15 та 23 грудня 2016 року, на які посилається у поданій апеляційній скарзі прокурор, у яких відсутня будь-яка слідова інформація щодо падіння та знаходження тіла потерпілого у шахті ліфта.
За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 та наявних підстав для закриття кримінального провадження, навівши відповідні мотиви такого рішення.

Щодо обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, тобто у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину, вчиненому групою осіб за попередньою змовою, слід зазначити таке.

Таке приховування передбачає приховування злочинця, слідів злочину, засобів та знарядь вчинення злочину, факту придбання або збуту майна, здобутого в результаті його вчинення, легалізації (відмивання) грошових коштів та іншого майна, здобутих злочинним шляхом Способами приховування можуть, зокрема, бути надання злочинцю сховища, транспортних засобів, знищення слідів злочину, перенесення знарядь злочину в інше місце, зміна зовнішнього вигляду злочинця, забезпечення злочинця підробленими документами.

Із суб`єктивної сторони, пред`явлений обвинуваченим злочин може бути вчинений тільки із прямим умислом. При цьому, винні мають усвідомлювати, що приховують саме злочин, який за фактичними ознаками діяння відноситься до тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Оцінивши зібрані стороною обвинувачення докази, суд констатував про не доведення вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України, що виключає відповідальність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за приховування злочину за ч. 1 ст. 396 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
Разом з тим, відсутні у матеріалах провадження і докази на підтвердження вчинення обвинуваченими за попередньою змовою, які в суді категорично заперечили свою причетність до вчинення інкримінованих їм дій по приховуванню слідів злочину, організації переміщення невстановленими особами трупа ОСОБА_12 з шахти ліфта цокольного поверху об`єкту будівництва по АДРЕСА_7 у лісову зону на територію Кустинської сільської ради, Рівненського району, Рівненської області з географічними координатами 50.713890,26.337778.
Як ОСОБА_8 так і ОСОБА_9 не заперечували факт виїзду на автомобілі першого до місця проживання зниклого ОСОБА_12 , з метою з`ясування усіх обставин події. Відтак, довідки УОТЗ ГУНП в Рівненській області №375/18/01-17 від 9 лютого 2017 року, №764/18/01-17 від 21 березня 2017 року, №1553/18/01-17 від 12 червня 2017 року про телефонні з`єднання за 2 та 3 грудня 2016 року, на які посилається прокурор, відповідають маршруту слідування перших до батьків ОСОБА_12 в село Гориньград-1, Рівненського району, Рівненської області.
Тоді як свідок ОСОБА_22 в суді показав, що в цей день бачив, що в багажнику автомобіля, яким керував ОСОБА_8 , було пусто. Останній також зазначив, що в ході проведеного обшуку, його автомобіль ретельно досліджувався, а вся обшивка салону була направлена на експертизу. Однак, жодних слідів причетності до переміщення тіла ОСОБА_12 (залишків одягу, крові, тощо) виявлено не було.
Обвинувачені підтвердили пропозицію фінансової допомоги родичам у разі підтвердження факту загибелі потерпілого на об`єкті, де він працював, при цьому, категорично заперечивши висловлення ними будь-яких вимог щодо заборони звернення із відповідними заявами до правоохоронних органів, видачі тіла померлого або ж написання листа про нібито відсутність у них претензій до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за фактом смерті ОСОБА_12 .
Потерпіла по справі ОСОБА_25 відмовилась від дачі показань в суді, в порядку ст. 63 Конституції України, підтримала свої попередні заяви, подані на адресу суду, у яких ствердила про відсутність будь-яких претензій майнового чи морального характеру до обвинувачених, у діях яких не вбачає жодних ознак злочинів.
Не спростовують таких висновків суду і показання свідка ОСОБА_26 , з яких убачається, що з ОСОБА_8 вона не спілкувалась взагалі та дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21 грудня 2016 року, проведених із свідками ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які не підтримали їх в ході судового розгляду, оскільки безпосередньо не допитувались судом.
Виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши докази у їх сукупності за критерієм «поза розумним сумнівом» в межах пред`явленого обвинувачення, місцевий суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення об`єктивно не доведено вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 6 липня 2020 року без зміни.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 6 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: