Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2035/21
Номер провадження: 1-кп/511/86/22

06 липня 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000273 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тирасполь Р. Молдова, громадянин Молдови (паспорт НОМЕР_1 виданий 11.06.2019), маючого вищу освіту у 2015р. закінчив Московську Академію економіки та права за спеціальністю юрист, не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 07.07.2021р., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України на територію Республіки Молдова (ПМР), поза межами існуючих пунктів пропуску для офіційного перетину державного кордону України, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення встановленого законами України «Про державний кордон» від 04.11.1991 та «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 порядку перетину особами державного кордону України, своїми діями та вказівками інструктував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як та яким чином їм потрібно діяти для того, щоб перетнути державний кордон України з Молдовою (ПМР), а саме він зазначених осіб доставить на своєму автомобілі до державного кордону в районі с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області і потім вони пішим порядком через поле та лісопосадку перетнуть державний кордон України в напрямку с. Шипка РМ (ПМР) поза пунктом пропуску громадян.

З цією метою, в цей же день 07.07.2021р. в післяобідній час, ОСОБА_10 в заздалегідь оговореному місці в м. Одесі забрав ОСОБА_8 та в с. Кучурган Роздільнянського району ОСОБА_9 та на своєму автомобілі марки «Мерседес-Бенц Спрінтер» д/з « НОМЕР_2 » направився до державного кордону України в с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області.

Однак, в цей же день 07.07.2021р. близько 18-50год ОСОБА_5 з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які рухалися на автомобілі «Мерседес-Бенц Спрінтер» д/з «В777ВМ» на грунтовій дорозі в районі с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області в напрямку с.Шипка Республіки Молдова (ПМР) недоїдаючи до державного України з Молдовою (ПМР) було затримано прикордонним нарядом у результаті чого ОСОБА_5 не зміг завершити свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Дії, у яких обвинувачується ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України - як закінчений замах на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, які вчинені щодо кількох осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим в вчиненні даного злочину, щиро розкаявся та суду повідомив, що він дійсно намагався допомогти, розказати та показати яким чином можна перетнути державний кордон поза пунктом пропуску. Так, ОСОБА_5 розповів, що оскільки він тривалий час мешкає в с.Н.Бутори Роздільнянського району та знає місцевість, а державний кордон був закритий у зв`язку з епідемією короновірусу та перетин кордону був заборонений, тому він вирішив допомогти ОСОБА_8 , довезти її до кордону та посприяти їй порадами та вказівками, показати в якій бік необхідно йти щоб перетнути кордон. Тому, на виконання вказаного, 07.07.2021р., він разом з ОСОБА_12 , знаходячись в м. Одесі, поїхали на своєму автомобілі марки «Мерседес-Бенц Спрінтер» д/з « НОМЕР_2 » та направилися до державного кордону України в с. Новоолександрівка Роздільнянського району Одеської області. По дорозі йому подзвонив його знайомий та попросив підвезти його знайомого до кордону та таким же чином йому допомогти, на що він погодився та підібрав незнайомого чоловіка у с. Кучургани Роздільнянського району. Потім вони всі разом з вказаною метою попрямували в бік села Новоолександрівка Роздільнянського району, яке знаходиться на кордоні з Республікою Молдова (ПМР), де він планував показати напрямок руху та скерувати дії ОСОБА_8 та ОСОБА_13 щоб допомогти їм незаконно перетнути кордон поза пунктом пропуску, але поблизу кордону його автомобіль зупинили та їх затримали, чим не дали можливості закінчити їх плани. У скоєному щиро кається.

Окрім повного визнання вини, вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального злочину підтверджується доказами, які безпосередньо були досліджені судом, а саме:
-витягом з ЄРДР за № 0000273 та повідомленням про виявлене правопорушення, згідно яких 07.07.2021р. надійшла заява про те, що на ділянці відповідальності віпс «Великомарівкаб» впс «Велика ОСОБА_14 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , на напрямку н.п. Шипка (РМ) н.п. Новоолександрівка (Україна) на відстані 600 метрів від лінії державного кордону прикордонним нарядом було зупинено автомобіль «Мерседес-Бенц Спрінтер» під керуванням громадянина Молдови, який мав намір незаконно переправити через державний кордон двох іноземних громадян;
-протоколом огляду автомобіля «Мерседес-Бенц Спрінтер» та протоколом огляду та затримання транспорту від 07.07.2021р. з фототатблицею, проведеним за згодою власника ОСОБА_5 , у відповідності до якого був проведений огляд вказаного транспортного засобу, де будь-яких заборонених предметів виявлено не було, а під час огляду було вилучено: автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та сім карту;
-протоколами огляду предметів від 08.07.2021р. у відповідності до яких були оглянуті мобільні телефони, які належить ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , по яким вони спілкувалися, з фото таблицею;
- протоколом огляду місця події від 16.07.2021р. у відповідності до якого було оглянуто територія проїжджої частини дороги, яка розташована за межами населеного пункту с.Новоолександрівка Роздільнянського р-ну, поблизу державного кордону з Республікою Молдова (ПМР), під час якого нічого не знайдено та не вилучалось;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2021р. з фото таблицею за участю ОСОБА_5 , який детально повідомив та показав на місцевості яким чином він намагався організувати незаконний перетин через кордон України ОСОБА_16 та незнайомого чоловіка, але вони всі разом на автомобілі були затримані прикордонним нарядом не доїжджаючи до кордону;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2021р. за участю свідка ОСОБА_8 , яка розповіла та показала яким чином ОСОБА_5 намагався організувати незаконний перетин через кордон України її та незнайомого їй чоловіка, але вони всі разом на автомобілі були затримані прикордонним нарядом не доїжджаючи до кордону;
-згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «MERSEDES BENZ» SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_2 синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 ;
-постановою про визнання речових доказів від 08.07.2021р., у відповідності до якого автомобіль марки «MERSEDES BENZ» SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_2 синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу та SIM карту визнані речовими доказами по справі, автомобіль переданий на зберігання ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області;
-ухвалою суду від 08.07.2021р. про накладення арешту на тимчасове вилучене вищезазначене майно;
-постановами про визнання речових доказів від 08.07.2021р., у відповідності до яких мобільний телефон марки «Redmi Note 9», корпус якого зеленого кольору, на передній частині телефону є скло, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , разом із sim-картою НОМЕР_6 та телефон мобільний телефон марки «Apple Iphone», корпус якого чорного кольору, на передній частині телефону є скло, разом із sim-картою № НОМЕР_7 визнано речовим доказом та у відповідності до Акту передачі речових доказів від 08.07.2021р. вони передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ВП № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області;
-ухвалами суду від 08.07.2021р. про накладення арешту на тимчасове вилучене вищезазначене майно, а саме телефони;
Таким чином показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які сторона захисту не оспорює.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_5 дійсно вчинив кримінальний злочин, який вірно кваліфікований за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 332 КК України - як закінчений замах на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, які вчинені щодо кількох осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується виключно позитивно за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Згідно наданої суду досудової доповіді відносно ОСОБА_5 районним відділом ДУ «Центр пробації», вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень зроблено висновок про середній ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення та про середній ризик небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень, в тому числі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України в частині пройти пробаційні програми
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань.
Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Закону України "Про пробацію", досудова доповідь - письмова інформація для суду, що характеризує обвинуваченого.
За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Разом з цим, суд, цілком погоджується з досудовою доповіддю органу пробації, але вважає, що покладання на обвинуваченого ОСОБА_5 виконання додаткових заходів пробайних програм, у відповідності до п.4 ч. 3 ст. 76 КК України є цілком не обґрунтованим та може бути зайвим тягарем для обвинуваченого в період воєнного стану та відсутності для вказаного необхідних умов ( в тому числі пов`язаних з зайвими поїздками тощо), окрім того, досудова доповідь була складена не з урахуванням зміненого обвинувачення в бік пом`якшення, тому в цій частині судом до уваги не приймається.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України суд, звільняючи засудженого від відбування покарання з випробуванням, повинен ураховувати тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дотримуючись загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.
Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України, суд повинен належним чином досліджувати та оцінювати всі обставини, які мають значення для справи й застосовувати вказаний кримінальний закон лише в тому разі, коли для цього є умови та підстави, про що в судовому рішенні мають бути викладені докладні мотиви.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суду необхідно виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, зокрема форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, ролі кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали тощо.
Суд вважає, що згідно з вимогами діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.
При цьому, щире каяття - це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише частково для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
Санкцією ч. 2 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 КК України призначаючи покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_5 вчинив замах на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, йому не може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк, який перевищуватиме дві третини максимального строку, передбаченого санкцією статті.
Крім того, відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою обвинуваченого або із зайняттям ним певною діяльністю.
Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, та відсутність обтяжуючих, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з можливим звільненням його від відбування покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України та без призначення додаткового покарання.
Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченого покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
При цьому суд вважає що вказана думка суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 року у справі № 634/609/15-к, яка є обов`язковою для застосування, у відповідності до якої судова дискреція (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість, зокрема, призначення покарання з випробуванням.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Суд вважає, що арешти, які накладені на тимчасове вилучене майно підлягають скасуванню. Питання речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, ст. 369- ст.371,ст..373, ст. 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 ( шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного ) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати арешти, які накладені ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.07.2021 року на тимчасове вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 9»,мобільний телефон марки «Apple Iphone», автомобіль марки «MERSEDES BENZ» SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_2 синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрації транспортного засобу та SIM - карту.

Речові докази, які зберігаються на відповідальному зберіганні в камері схову Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області передати за належністю, а саме:
- мобільний телефон марки «Redmi Note 9», корпус якого зеленого кольору, на передній частині телефону є скло, IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , разом із sim-картою НОМЕР_6 передати ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканці с. Чобручі Слободзейського району Республіки Молдова;
- мобільний телефон марки «Apple Iphone», корпус якого чорного кольору, на передній частині телефону є скло, разом із sim-картою № НОМЕР_7 передати ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
- автомобіль марки «MERSEDES BENZ» SPRINTER реєстраційний номер НОМЕР_2 синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 03.02.2012, SIM-карту оператора мобільного зв`язку «Life» з надписом літерами білого кольору Life: з номером НОМЕР_9 передати ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1