Справа № 497/791/22
Провадження № 1-кс/497/317/22
УХВАЛА

11.05.2022 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Болград, клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 05.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2022 року слідчий відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000214 від 05.05.2022 року.

З клопотання вбачається, що відділенням № 2 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000214 від 05.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 05.05.2022 року приблизно о 01:15 годині невстановлені особи, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза межами пункту пропуску «Малоярославець Перший» - «Твардиця».

З допиту свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що 05.05.2022 року особа чоловічої статті, здійснював переправленная ОСОБА_5 з с.Малоярославець Перший Болградського району Одеської області, через державний кордон України до Республіки Молдова.

05.05.2022 року о 14:57 годині в порядку ст. 208 КПК України співробітниками поліції відділення № 2 слідчого відділу Болградського РВП ГУ НП в Одеській області затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, під час затримання якого здійснений обшук останнього та вилучено:

- мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, «серійні номери» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 .

06.05.2022 року в ході огляду предмету, а саме мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, «серійні номери», IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 , упаковано у паперовий конверт, опечатаний печатками № 1.

05.05.2022 року за письмовою заявою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано мобільний телефон марки Redmi Note 7 Pro, синього кольору.

05.05.2022 року проведено огляд предмету, а саме мобільний телефон марки Redmi Note 7 Pro, синього кольору, IMEI 1 НОМЕР_3 ; IMEI 2 НОМЕР_4 (MEID НОМЕР_5 ), на якому виявлено інформацію про телефонне з`єднання абонента НОМЕР_6 з особою, яка організовували незаконне перетинання державного кордону України.

З огляду на зазначене, постановою слідчого вилучені вищевказані предмети, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000214 від 06.05.2022 року.

Таким чином встановлено, що вказані мобільні телефони використовувалися у вигляді засобу зв`язку з особами причетними до організації незаконного переправлення особи, через державний кордон України, мають данні та відомості щодо винних та причетних осіб, місця та способу вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та інші данні, які в сукупності мають доказове значення.

На даний час, орган досудового розслідування вважає за доцільним детально дослідити вилучене майно з залученням спеціалістів та експертів. Окрім того підлягає встановленню телекомунікаційні зв`язки та геолокація осіб, яким належать вилучені мобільні телефони станом з 05.05.2022 року.

Вказані предмети першочергово необхідні для забезпечення даного кримінального провадження, з метою підтвердження причетності певних осіб до вчинення кримінального правопорушення, за наслідками якого розпочатого досудове розслідування, тому слідчий звертається з цім клопотанням.

Слідчий відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі.

Фактичні власники вилученого майна в судове засідання не з`явилися, були повідомлені слідчим органом під час слідчих дій про звернення до слідчого судді відповідним клопотанням, про причини своєї неявки суд не повідомили, пояснень з приводу зазначеного в клопотанні не надали, позиції щодо арешту належних їм мобільних телефонів не висловили. Щодо ОСОБА_7 слід зазначити, що 06.05.2022 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 04.05.2022 року приблизно о 01:15 годині невстановлені особи, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поза межами пункту пропуску "Малоярославець Перший" - "Твардиця".

Вказані відомості 05.05.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 за правовою кваліфікацією ч.3 ст.332 КК України.

З протоколу затримання ОСОБА_8 від 05.05.2022 року вбачається, що під час його затримання при ньому був мобільний телефон, який вилучено працівниками поліції (а.с.8-9).

З заяви ОСОБА_5 вбачається, що він добровільно видав слідчому належний йому мобільний телефон, за допомогою якого підтримував зв`язок з особами, займавшимися організацією його переправлення через державний кордон України (а.с.15).

Обидва телефони 06.05.2022 року слідчим відділення №2 ОСОБА_3 залучені до данного кримінального провадження в якості речових доказів, про що свідчить відповідна постанова (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження є всі підстави обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, про що свідчать факти здобуті слідством. Також слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні, а саме інформація яка міститься в мессенджерах мобільних телефонів.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна,.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000214 від 05.05.2022 року, що було тимчасово вилучено, а саме на:

- мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, «серійні номери» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 , упакований у паперовий конверт, опечатаний печатками № 1.

- мобільний телефон марки Redmi Note 7 Pro, синього кольору, IMEI 1 НОМЕР_3 ; IMEI 2 НОМЕР_4 (MEID НОМЕР_5 );

шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування цим майном, щодо мобільного телефона належного ОСОБА_5 то тільки в частині відчуження та розпорядження, залишивши йому право користування мобільним телефоном.

Мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, «серійні номери» IMEI 1 НОМЕР_1 ; IMEI 2 НОМЕР_2 , здати на зберігання до камери схову відділення №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, смт.Тарутине, та відповідальним за його належне зберігання визначити слідчого відділення №2 CВ Болградського районного відділу поліції Головного управління національного поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

Мобільний телефон марки Redmi Note 7 Pro, синього кольору, IMEI 1 НОМЕР_3 ; IMEI 2 НОМЕР_4 (MEID НОМЕР_5 ) повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під розписку на відповідальне зберігання та відповідальним за його належне зберігання визначити ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1