Справа № 148/530/22
Провадження №1-кп/148/116/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2022 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000078 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодівка, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,-
ВСТАНОВИВ:
На розгляді у Тульчинському районному суді Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні подав клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке мотивовано тим, що 05.04.2022 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 03.06.2022, тому в підготовчому судовому засіданні є необхідність в його продовженні, оскільки ризики встановлені під час обрання запобіжного заходу відповідно до ст. 177 КПК України не змінились.
Прокурор у судовому засіданні, наполягав на задоволені свого клопотання.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більм м`який запобіжний захід.
Вислухавши учасників процесу дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Частиною 2 цієї ж статті, передбачено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 6 статті 181 КПК України, встановлено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014, відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини передбаченні пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
У клопотанні прокурор звертає увагу суду на те, що на даний час наявні наступні ризики, а саме обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Однак, під час розгляду даного клопотання, прокурором не було доведено наявність ризиків, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 незаконно впливатиме на потерпілого, та свідків, обвинувачений зазначив, що визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, що в свою чергу виключає намір впливу на останніх.
Також, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_3 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, є особою, яка раніше не судима, пенсіонер.
На думку суду, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності перебування особи під цілодобовим домашнім арештом, а тому суд переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Разом з тим, суд враховує вимоги ст. 181, 194, 331 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», обґрунтування мотивів сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу, особу обвинуваченого, та вважає можливим змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час, строком на два місяці з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а тому клопотання прокурора підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 181, 193, 194, 196, 197, 314, 315 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодівка, Тульчинський район Вінницька область, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 та ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 06:00 год. ранку наступного дня, строком на 60 днів, до 30.07.2022.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання, у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. ранку наступної доби, без дозволу суду.
- повідомляти суд про зміну місця проживання.
Ухвалу вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 06.06.2022.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1