справа № 208/7469/21
№ провадження 1-кп/208/250/22
ВИРОК
Іменем України

08 червня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000360 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, офіційно не працюючої, маючої на утриманні доньку 2021 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 21.02.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 04.06.2019 року Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186, ч.1, 4 ст. 70 КК України, рішенням Касаційного суду України від 12.12.2018 року, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, звільнилась 03.11.2020 року по відбуттю строку покарання,

яка обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за злочини проти чужої власності, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та знов вчинила аналогічне кримінальне правопорушення.

04.07.2021 року, о 09.45 год., ОСОБА_7 проходячи біля буд. АДРЕСА_3 , побачила раніше незнайому їй ОСОБА_8 , яка йшла попереду неї, та на шиї якої знаходились ланцюжок з хрестиком-підвісом виготовлені із золота.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно та з корисливих мотивів, ОСОБА_7 підійшла спереду до ОСОБА_9 та шляхом ривку з шиї потерпілої відкрито викрала належний останній підвіс у вигляді хрестика, виготовлений із золота 583 проби вагою 1,83 г, вартість якого складає 2 827,96 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, чим заподіяла ОСОБА_9 майнової шкоди на зазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачена вважала недоцільним дослідження доказів щодо її винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це її добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Будучи допитаною обвинувачена підтвердила обставини зазначені в обвинувальному акті, та пояснила суду наступне. З потерпілою ОСОБА_8 вона раніше не знайома.

04.07.2021 року, приблизно о 09-10 годині, вона проходила біля одного з будинків по проспекту Василя Стуса у м. Кам`янське. Попереду неї йшла потерпіла, на шиї якої висів золотий ланцюжок із хрестиком. На цей час вона була вагітна, в неї не було грошей на харчування, і вона вирішила заволодіти вказаним майном. Наздогнала потерпілу та різко зірвала з шиї хрестик. Ланцюжок обірвався, а хрестик залишився у неї в руці. Утримуючи хрестик, з місця події вона втекла. В подальшому, хрестик здала до ломбарду, а виручені гроші витратила на власні потреби.

Вину свою визнає, щиро кається у скоєному. Позовні вимоги зобов`язується сплатити найближчим часом.

Враховуючи клопотання обвинуваченої про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів її винуватості, позицію прокурора та захисника, які не заперечували при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченої, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на дослідженні доказів, обсяг яких визначено, суд вважає, що винність обвинуваченої у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а її умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд вважає визнання вини, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлені.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій виду та міри покарання, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 65 КК при призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких. ОСОБА_7 раніше судима за вчинення умисних, корисних злочинів, має на утриманні малолітню доньку 2021 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд враховує характер скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин що його обтяжують, принцип індивідуалізації покарання.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо шляхом призначення їй покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку. На думку суду, саме таке покарання є законним та справедливим для подальшого виправлення обвинуваченої і попередження вчиненням нового злочину.

Іспитовий строк визначений законодавством як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 79 КК України у разі призначення покарання у виді позбавлення волі жінкам, які мають дітей віком до семи років, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Після закінчення іспитового строку суд, залежно від поведінки засудженої, звільняє її від покарання або направляє для відбування покарання, призначеного вироком.

У разі, коли звільнена від відбування покарання з випробуванням жінка відмовилася від дитини, передала її в дитячий будинок, зникла з місця проживання, ухиляється від виховання дитини, догляду за нею, не виконує покладених на неї судом обов`язків або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд за поданням контролюючого органу направляє засуджену для відбування покарання згідно з вироком суду.

Якщо засуджена вчинила в період іспитового строку нове кримінальне правопорушення, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 , суд вважає їх законними, обґрунтованими, такими, що відповідно до положень ст. ст. 127-129 КПК України, ст. ст. 22, 1166 ЦК України підлягають повному задоволенню. При прийнятті зазначеного рішення судом також враховується повне визнання позову обвинуваченою.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засуджену протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити повністю, стягнувши на користь останньої з засудженої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 1 600 гривень.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи у сумі 686 гривні 48 копійок.

Речові докази по справі - підвіску у формі хрестика виготовлену із золота 583 проби, вагою 1.83 г, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , знявши арешт з майна, - залиши у останньої.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження. Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1