Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/131/20
Провадження № 1-кп/935/74/22
ВИРОК
Іменем України

27 вересня 2022 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коростишів кримінальне провадження №0000034 від 17.01.2020 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомир, працюючого водієм ФОП ОСОБА_9 , одруженого,маючого на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження , інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2020 близько 08 години 30 хвилин водій ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем марки Volkswagen LT-46 з реєстраційним номером НОМЕР_1 по автодорозі № 0602 (сполученням Коростишів - Кошарища) в напрямку м. Коростишів, за межами с. Стрижівка Коростишівського району, Житомирської області, в якому знаходилися пасажири ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..
Рухаючись у вказаний день та час автомобілем марки Volkswagen LT-46 з реєстраційним номером НОМЕР_1 по автодорозі № 0602 (сполученням Коростишів - Кошарища) в напрямку м. Коростишів, за межами с. Стрижівка Коростишівського району, Житомирської області, водій ОСОБА_7 в порушення вимог п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін та дорожніх умов, а в порушення вимог п. 10.1 11.3, 12.1, вказаних Правил дорожнього руху України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості, та не урахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного напрямку, де передньою частиною свого автомобіля здійснив зіткнення з передньою частиною автомобіля марки Volkswagen Touran з реєстраційним номером НОМЕР_2 , яким у зустрічному напрямку керував водій ОСОБА_4 .
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді: ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітини справа, забійних ран в ділянці обох колінних суглобів, пошкодження медіального мищелика правої стегнової кістки в ділянці правого колінного суглобу. Оскільки пошкодження внутрішнього мищелика правої кістки потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, але не було небезпечним для життя, які відносяться до категорії середнього ступеню важкості.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, підвертлюгованого перелому стегнової кістки справа, які відносяться до середнього ступеню тілесних ушкоджень.
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді тупої поєднаної травми у вигляді: черепно-мозкової травми: геморагічного забою лобної частки правої долі головного мозку, гематоми м`яких тканин правої тім`яно-скроневої ділянки, травми шийного відділу хребта: переломів 5,6 шийних хребців, травми грудного відділу хребта: переломів тіл 4-7 грудних хребців без порушення функцій спинного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до тривалого розладу здоров`я.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.10, 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та не визнав цивільний позов, пояснив суду, що дійсно 17.01.2020 при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якого потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 17.01.2020 внаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження Цивільний позов підтримує та просить його задовольнити. Обвинувачений не вибачився , шкоду не відшкодував, тому просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 17.01.2020 їхав в якості пасажира на автомобілі обвинуваченого, який на слизькій дорозі занесло на зустрічну смугу, внаслідок ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про проведення судового розгляду у його відсутність. Претензій до обвинуваченого не має, просить призначити не суворе покарання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 17.01.2020 близько 08.30 йшов пішки на роботу зі с.Стрижівка Коростишівського району в м.Коростишів.На вулиці було слизько, почув гальмування, а коли повернувся, то побачив , що два автомобіля , які їхали на зустріч один одному - зіткнулись.

Судом, у порядку ст. 358 КПК України, досліджені докази:

-витяг з ЄРДР, номер к/п 0000034, правова кваліфікація ч.1 ст.286 КК України;

-постанова про зміну правової кваліфікації від 21.12.2017;

-рапорт Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, згідно якого 17.01.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №279 від 17.04.2020, як порушення правил дорожнього руху;

-рапорт Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області, згідно якого 17.01.2020 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №280 від 17.04.2020, як порушення правил дорожнього руху;

-протокол огляду місця ДТП від 17.01.2020, яким зафіксовано стан та вид дорожнього покриття, положення транспортних засобів на місці пригоди, наявність уламків транспортних засобів на проїзній частині, під час якого вилучені автомобілі «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , та «YoIkswagen Touran р/нW6 694» ;

-схема наслідків ДТП;

-ілюстративна таблиця за фактом ДТП;

-висновок експерта №11/2-113 від 17.02.2020 з ілюстративною таблицею, згідно якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , знаходилась в технічно працездатному стані, не встановлено будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись у прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

-висновок експерта №11/2-114 від 17.02.2020 з ілюстративною таблицею, згідно якого на момент огляду гальмівна система, рульове керування, ходова частина автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694», знаходилась в технічно працездатному стані, не встановлено будь-яких характерних ознак раптової відмови або технічних несправностей систем, вузлів, агрегатів і деталей, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли б знаходитись у прямому причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної ДТП;

-висновок експерта №11/2-115 від 17.02.2020, згідно якого первинний контакт досліджуваних транспортних засобів відбувся між передньою правою частиною автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694» та передньою правою частиною автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 . З технічної точки зору, місце зіткнення транспортних засобів розташовано на правій смузі руху в напрямку с.Стрижівка, в межах зафіксованого осипу грунту.

-поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6386243;

-посвідчення водія НОМЕР_3 від 26.12.2015 на ім`я ОСОБА_7 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , власник - ОСОБА_7 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.03.2020 за участю ОСОБА_7 ,схема до протоколу проведення слідчого експерименту;

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.03.2020 за участю потерпілого ОСОБА_4 ,схема до протоколу проведення слідчого експерименту;

-протокол проведення слідчого експерименту від 18.03.2020 за участю свідка ОСОБА_12 ,схема до протоколу проведення слідчого експерименту;

-висновок експерта №547 від 17.03.2020, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 згідно записів медичної карти виявлено тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки справа, забійних ран в ділянці обох колінних суглобів, пошкодження медіального мищелка правої стегнової кістки в ділянці правого колінного суглобу, забійних ран в ділянці обох колінних суглобів , а також саден на обличчі та кистях рук, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості , виникли в результаті удару о тупі з обмеженою контактуючою поверхнею предмета, могли утворитися 17.01.2020;

-висновок експерта №626 від 03.04.2020, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_10 згідно записів медичної карти виявлено тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку середнього ступеню важкості, підвертлюгового перелому стегнової кістки справа, а також синця на верхній повіці правого ока, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, виникли від дії твердого тупого з обмеженою контактуючою поверхнею предметів;

-висновок експерта №625 від 03.04.2020, відповідно до якого в представлених медичних документах на ім`я ОСОБА_7 відсутній будь-який опис видимих тілесних ушкоджень на шкірі облич, волосистої частини голови , тулуба та кінцівок не описані, не вказана клініка струсу головного мозку в дінамиці ;

-висновок експерта №923/20-25 від 29.04.2020, згідно якого в наведених дорожніх умовах водій автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694», не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , шляхом застосування термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, п.11.3, п.12.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам вищезазначеним пунктам Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці водій автомобіля YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 » ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 » ОСОБА_4 невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху не вбачається. З технічної точки зору та згідно проведеного дослідження причиною виникнення дорожньо- транспортної пригоди, в наведених умовах дорожнього руху, слід вважати невідповідність водія ОСОБА_7 технічним вимогам пунктів Правил дорожнього руху України;

-висновок експерта №11/2-603 від 25.06.2020 , згідно якого в наведених дорожніх умовах водій автомобіля «YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 », ОСОБА_4 не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів , шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, з моменту виникнення небезпеки для руху. В наведених дорожніх умовах, при заданому комплексі вихідних даних, водію автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694», ОСОБА_4 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В наведених дорожніх умовах, при заданому комплексі вихідних даних, водію автомобіля«YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 необхідно було діяти відповідно до вимог п.10.1, п.11.3, п.12.1 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам вищезазначеним пунктам Правил дорожнього руху. В наведених дорожніх умовах, при заданому комплексі вихідних даних , в причинному зв`язку з створенням аварійної обстановки та виникнення даної дорожньо- транспортної пригоди є виїзд автомобіля«YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , на зустрічну смугу руху в момент, коли водій автомобіля «YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 », ОСОБА_4 , своїми односторонніми діями не мав технічної можливості попередити зіткнення. При заданому комплексі вихідних даних, в наведених дорожніх умовах, мінімальна швидкість руху автомобіля«YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 , виходячи з довжини слідів бокового юзу, виявлених під час ОМП, визначається рівною не менше 21,4 км/год. Вказане значення швидкості руху автомобіля, зазначене як мінімальне, оскільки в розрахунку не враховані втрати кінетичної енергії автомобіля на деформації його складових частин, утворені під час його зіткнення з зустрічним транспортним засобом . Враховуючи вищезазначену слідову інформацію зафіксовану протоколом огляду місця пригоди та на схемі до нього від 17.01.2020 , необхідно прийняти до висновку, підтвердити чи спростувати покази водія ОСОБА_7 не представляється можливим.

-висновок експерта №12/2-137 від 29.07.2020 згідно якого вартість

матеріального збитку заподіяно власнику автомобіля «YoIkswagen Touran

р/нW6 694» складає 23255,58 грн; вартість відновлюваного ремонту автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694» на 17.01.2020 складає 376339,17 грн.; ринкова вартість автомобіля «YoIkswagen Touran р/нW6 694»на17.01.2020 складає 232559,58 грн.

- висновок експерта №1728 від 05.11.2021, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 , виявлено тупу поєднана ну травму у вигляді черепно- мозкової травми: геморагічного забою лобної частки правої долі головного мозку, гематоми м`яких тканин правої тім`яно скроневої ділянки; травми шийного відділу хребта, переломів 5,6 шийних хребців, травми грудного відділу хребта, переломів тіл 4-7 грудних хребців без порушень функцій спиного мозку. Вищевказана травма могла утворитися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості , як така що є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими і, аналізуючи їх зміст, приходить до наступних висновків.

Показання обвинуваченого та потерпілих суд вважає логічними, послідовними, такими що не суперечать один одному, в цілому та окремих деталях відтворюючи дійсні обставини справи.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог п.п.1.10, 10.1,11.3, 12.1 ПДР України, згідно яких проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін та дорожніх умов; перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, не обрав безпечної швидкості, та не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного напрямку, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Зазначене дозволяє суду дійти висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , та кваліфікувати його дії за ч.1 ст.286 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відноситься до категорії нетяжких злочинів, що характеризується необережною формою вини.

ОСОБА_7 раніше не судимий, має зареєстроване та постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи, працює, характеризується позитивно, збитки потерпілим відшкодував частково, одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2017 року народження, думку потерпілого ОСОБА_4 , який наполягає на суворому покаранні.

Обставин , що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті Кримінального Закон із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_7 та запобігання останнім нових злочинів, оскільки перебуваючи під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, він відчуватиме відповідний тиск відповідальності, при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях обмеження волі.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову суд вважає зазначити наступне.

Питання заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 128, 129 КПК України., з урахуванням положень ст.91 КПК України, згідно якої вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягає доказуванню.

Потерпілий ОСОБА_4 в ході судового розгляду цивільний позов підтримав у повному обсязі та просить стягнути на його користь з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальну шкоду у розмірі 107355 грн. ; з ОСОБА_7 в якості матеріальної шкоди 132559,58 грн., моральної шкоди 80000 грн., та витрати на правову допомогу 10000 грн.

Стовбун цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 не визнав .

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини першої статті 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Потерпілий ОСОБА_13 на підтвердження завданої матеріальної шкоди надав виписку із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого №281 від 06.02.2020, ксерокопії квитанцій з аптечних пунктів за придбання медичних препаратів.
Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 16.09.2020 (а.с.55 Т.1), ОСОБА_4 поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн., підстава договір про надання правової допомоги від 07.08.2020. Вказані витрати належно підтверджені, тому підлягають до задоволення.
За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з частиною першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У пунктах 3, 4 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Суд вважає, що винними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав сильного фізичного болю, душевних страждань та хвилювань за життя та своє здоров`я .
При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_4 , суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає положення національного законодавства, про що зазначалось вище, а також ст.41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілого ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 50000 грн .

Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 , заявлених до ПАТ «Страхова група ТАС», суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.

Згідно п.1.12 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6386243 автомобіль Volkswagen LT.46, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , 21.08.2019 був застрахований, на момент ДТП зазначений поліс діяв.

Згідно зазначеного полісу обов`язкового страхування страхові суми за ним становлять: за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100000 грн.; франшиза становить 950 грн.

Згідно висновку експерта №12/2-137 вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілого становить 376339,17 грн.

Крім того, потерпілим надано суду документи, які підтверджують витрати на лікування на суму 7355 грн. Те, що придбані потерпілим ліки призначені були лікарями у зв`язку з його лікуванням після ДТП, підтверджується наданими медичними документами.

Враховуючи викладене, матеріальна шкода у розмірі 107355 грн., тобто у межах страхових сум, заподіяна потерпілому ОСОБА_4 , підлягає стягненню з ПАТ «Страхова група ТАС».

Щодо посилань представника цивільного відповідача на те, що оскільки цивільний позивач не є власником автомобіля, тому не має право на відшкодування шкоди, завданої майну, у межах страхових сум, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.396 ЦК України, правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

При цьому, факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Зазначене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03.12.2014 у справі №6-183цс14 та у постанові від 07.11.2018 у справі №200/21325/15-ц.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про скасування арешту майна необхідно вирішити в порядку ст.174 ч.4 КПК України.

Питання речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує у відповідності до ст.100,124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд,-

ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому основне покарання у виді 2(двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді обмеження волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк 2(два) роки, якщо в період якого не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» (ідентифікаційний код юридичної особи 30115243) на користь ОСОБА_4 107355 (сто сім тисяч триста п`ятдесят п`ять ) грн. завданої матеріальної шкоди

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 132559,58 (сто тридцять дві тисячі п`ятсот п`ядесят дев`ять ) грн. 58 коп. завданої матеріальної шкоди; 50 000(п`ятдесят тисяч) грн. завданої моральної шкоди, витрат на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.01.2020, арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 »; арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження на автомобіль марки YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 » та повернути власникам.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судових експертиз( №11/2-113 від 17.02.2020; №11/2-114 від 05.02.2020; №11/2-115 від 03.03.2020; №11/2-603 від 25.06.2020; №12/2-137 від 29.07.2020) у сумі 7691,04 грн.; автотехнічної експертизи (акт №923/20-25 від 29.04.2020) у розмірі 2451,60грн.

Речові докази по справі: - автомобіль YoIkswagen Touran р/ НОМЕР_4 » - повернути власнику, автомобіля «YoIkswagen LT- 46» р/н НОМЕР_1 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1