Справа № 144/1085/21
Провадження № 1-і/144/2/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2022 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в межах кримінального провадження № 0000071 від 27.04.2021 року, -

в с т а н о в и в :

30 березня 2022 року до суду надійшло клопотання прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в межах кримінального провадження № 0000071 від 27.04.2021 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Теплицького районного суду від 29.04.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

03 лютого 2022 року судом було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 03.04.2022 року включно.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 04.04.2022 року однак, судове провадження по даній справі не закінчено.

В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а також на те, що в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, відсутність стійких соціальних зв`язків, таких як сім`я чи робота;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконного впливу на потерпілу, свідків, експерта, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий, умисний, тяжкий злочин.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений заперечили проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, просили обрати стосовно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка просить продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти вказаного клопотання, приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , судом враховано суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Посилання обвинуваченого про недоцільність його утримання під вартою не є переконливими, щоб впевнити суд про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор.

Враховуючи, що по даній справі, за вчиненння злочинів передбачена міра покарання з реальним позбавленням волі, а тому є загроза, що ОСОБА_5 буде переховуватись від суду, впливати на потерпілу, свідків, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, суд вважає, що наявні достатні підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в межах кримінального провадження № 0000071 від 27.04.2021 року продовжити строк тримання під вартою з 31 березня 2022 року до 29 травня 2022 року (включно) без визначення застави.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження для відома та надіслати на адресу Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення, обвинуваченим - у цей же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя