Справа № 183/2478/22
№ 1-і/183/107/22

У Х В А Л А
19 вересня 2022 року м. Новомосковськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.11.2016 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області, за ст.186 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 ч.1 п.2 КК України, звільнений від відбування покарання, з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,-
в провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вказане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, строком на 60 днів.
Так ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 02.04.2018 близько 01:20 разом з ОСОБА_6 , неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, обумовленого попереднім спільним вживанням спиртних напоїв на протязі дня, рухались по вул. Красній, м. Куп`янська, Харківської області в сторону кафе «Імперія» (колишня назва - ОСОБА_9 ) для подальшого розлиття спиртних напоїв.
При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які йшли попереду від неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на відстані близько 1 метру, проходячи повз автобусну зупинку «Локомотивне депо», розташовану навпроти будинку 65-А по вулиці Красній, м. Куп`янська, Харківської області, побачили попереду себе на відстані близько 150 метрів потерпілого ОСОБА_10 , який повертався з роботи та направлявся до Будинку відпочинку локомотивних бригад Депо Куп`янськ та мав при собі дорожню сумку, а також використовував мобільний телефон.
В цей час у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 раптово виник спільний злочинний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_10 з метою заволодіння його майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та завдання тяжких тілесних ушкоджень, що спричинить смерть потерпілого.
Обговоривши між собою не тривалий час план нападу на потерпілого ОСОБА_10 , розподіливши ролі між собою, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою реалізації єдиного злочинного умислу, почали бігти у бік потерпілого ОСОБА_10 .
Одночасно з цим, неповнолітній ОСОБА_7 , який не розумів істинних намірів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стосовно потерпілого ОСОБА_10 , через почуття хибного товариства та перебуваючи під впливом «авторитету» старших товаришів, не роздумуючи почав бігти за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у бік потерпілого ОСОБА_10 .
ОСОБА_5 , будучи поєднаним єдиним злочинним умислом з ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з останнім, з корисливих мотивів, з метою спільного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер спільних дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , які потягнуть настання його смерті, і бажаючи настання саме цих наслідків, в період часу з 01:20 до 02:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, підбіг разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , який діяв спільно з вказаними особами, проте не розумів їх істинних намірів до потерпілого ОСОБА_10 , та виконуючі свою роль, з метою придушення опору потерпілого ОСОБА_10 , наніс останньому два удари передпліччям правої руки в область голови, від яких потерпілий ОСОБА_10 впав на землю.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії та реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 із значною силою завдав близько 5 ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів лежачого потерпілого ОСОБА_10 , а саме: грудної клітини та живота, а ОСОБА_6 , виконуючи свою роль у спільних злочинних діях з ОСОБА_5 , завдав із значною силою не менше п`яти ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів лежачого потерпілого ОСОБА_10 , а саме в область голови та живота.
Одночасно з цим, неповнолітній ОСОБА_7 , який діяв через почуття хибного товариства, з думкою, що вчиняє спільні злочинні дії завдав не менше 5 ударів ногами взутими у взуття в область життєво важливих органів потерпілого ОСОБА_10 , а саме: голови, плечей та спини.
Всього своїми спільними злочинними діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та неповнолітнім ОСОБА_7 , який не розумів істинних намірів своїх «старших» товаришів, спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 у вигляді садна на лобі справа (1), по зовнішньому краю правої брові (1), на верхній повіці лівого ока лінійне садно, з горизонтально розташованим напрямком (1), на правій виличній області з переходом на праву носо-губну складку (1), на лівій виличній області (1), на підборідді в центрі (1), на слизуватій поверхні, нижньої губи в центрі з боку внутрішньої поверхні (1), на червоній каймі, в центрі верхньої губи (1), синця - у правій очній області з переходом на праву виличну область (1), у лівій очній області (1), крововиливу у м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні, в правій лобній області з переходом на праву очну область, субарахноїдального крововиливу в лівій потиличній долі на площі 2,0x2,5 см, які згідно висновку судово-медичної експертизи №12-17/94-КПт/18 від 14.05.2018 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, а вказана черепно-мозкова травма у вигляді субарахноїдального крововиливу, кваліфікується за критерієм небезпеки для життя як тяжке тілесне ушкодження, у 11-12-му лівому межребер`ї по лопатковій лінії крововилив у м`язи вісцеральної очеревини та навколишні тканини, в лівому селезіночному куту розрив брижі тонкого кишечника з брижевою артерією та веною, розмірами 12,0x4,0 см, навколо розриву крововилив у тканину брижі, темно-червоного кольору. Геміперітонеум (2000 мл рідкої крові). За ступенем тяжкості вказана тупа травма живота з розривом брижі, кровотечею і гемоперіонеумом згідно висновку тієї ж експертизи кваліфікується за критерієм небезпеки для життя як тяжке тілесне ушкодження, від яких в подальшому ОСОБА_10 помер. За ступенем тяжкості окремі синці та садна - легкі тілесні ушкодження згідно висновку тієї ж експертизи.
Подавивши волю до опору та спричинивши достатню кількість тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , які ОСОБА_5 , котрий діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 , вважав достатніми для досягнення спільного злочинного наміру, закінчуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_5 вирвав з рук потерпілого ОСОБА_10 дорожню сумку, вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1439/18 від 07.05.2018 складає 594,66 грн, в якій знаходилися особисті речі потерпілого, документи, а ОСОБА_6 , виконуючі свою роль у вчиненні злочину, в цей час підібрав мобільний телефон марки «Prestigio Muze F3», іmеі №1: НОМЕР_1 , іmеі №2: НОМЕР_2 , вартістю згідно тієї ж експертизи 1648,80 грн, з картою пам`яті марки «Transcend micro SDHC class 4», об`ємом пам`яті 4 GB, вартістю згідно тієї ж експертизи 253 грн, який випав з рук потерпілого ОСОБА_10 в ході заподіяння йому тілесних ушкоджень, чим спричинили матеріальний збиток останньому на загальну суму 2 496, 46 грн.
Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 07.04.2022 включно.
Пізніше строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на підставі п. 1 ч. 6 ст. 615 КПК України до 07.06.2022.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01.08.2022 включно.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22.09.2022 включно.
Прокурор вказує, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, та те, що будучи раніше судимий 15.11.2016 Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 186 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим терміном у два роки шість місяців, ОСОБА_5 знову вчинив корисливий злочин в період іспитового строку, свідчить про завзятість його злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення аналогічних кримінальних правопорушень. Враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_5 відомо місце проживання свідків та потерпілого у вищевказаному кримінальному провадженні, він може здійснити спробу незаконного впливу до свідків та потерпілого, в тому числі шляхом здійснення телефонних погроз та залякувань - у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду, які безпосередньо сприймаються судом лише в судових засіданнях.
Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того обрати більш м`який запобіжний захід не виявляється можливим, оскільки на теперішній час територія Куп`янського району частково перебуває під окупацією військ Російської Федерації, що унеможливлює контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченого та значно збільшує вищевказані ризики. Враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання. Вказала на те, що прокурор звертається до суду в порядку ст.331 КПК України, однак обвинувального акту в кримінальному провадження, в якому обвинуваченим є ОСОБА_5 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходило. Крім того, надані прокурором докази свідчать, що обвинувальний акт в Куп`янському міськрайонному суді Харківської області перебував на стадії підготовчого провадження. Зазначила, що обвинувачений перебуває під вартою більше 4 років. Ризики, на яких наполягає прокурор не підтверджено. Підзахисний повідомив, що проживає з матір`ю на деокупованій території, яка на момент розгляду клопотання перебуває під контролем України. Більш того, прокурором не надано матеріалів, які характеризують обвинуваченого, що позбавляє можливості визначити реальність ризиків, на яких наполягає прокурор. Також, прокурором вказано про вчинення злочину ОСОБА_5 під час дії іспитового строку, однак, на час розгляду клопотання іспитовий строк минув і неможливо встановити, чи звільнений ОСОБА_5 від відбування покарання. Просила відмовити в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до такого.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2018 року у справі № 640/5346/18 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань УДПС України в Харківській області №27 (м. Харків) у межах строку досудового розслідування до 01 червня 2018 року.
В подальшому строки застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були продовжені слідчим суддею Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на стадії досудового розслідування.
При цьому, ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 07 лютого 2022 року у відкритому підготовчому судовому засіданні продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, тобто до 07 квітня 2022 року включно.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
В подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено на підставі п. 1 ч. 6 ст. 615 КПК України до 07 червня 2022 року.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01 серпня 2022 включно.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2022 обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 22 вересня 2022 року включно.
Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України під час воєнного стану та у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до листа Верховного Суду від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» за № 1/0/2-22, зазначено, що вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів, і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.
З огляду на викладене, посилання сторони захисту на безпідставність звернення прокурора в порядку ст.331 КПК України до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з зазначеним клопотанням суд не приймає до уваги, оскільки в клопотанні прокурора, вказано окрім положень ст. 331 КПК України також і на положення ст. 315 КПК України та з огляду на стадію судового провадження, введення воєнного стану на території України, розпорядження Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22.
Так, при обранні запобіжного заходу 04 квітня 2018 року слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри та встановив існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України. Висновки слідчого судді враховані також і судом під час продовження запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання. Зокрема, в ухвалі від 07 лютого 2022 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області враховано те, що ОСОБА_5 раніше судимий, на даний час він обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку тяжкого і особливо тяжкого кримінальних правопорушень, вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2022 року встановлено, що продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_5 , тримання під вартою, 07 лютого 2022 року та який неодноразово в подальшому було продовжено судом, а також продовжено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2022 року, враховано наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні не втратили свого значення і повинні бути враховані судом при розгляді клопотання.
Таким чином, суд вважає, що вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, продовжують існувати. Про їх наявність та продовження існування на час розгляду клопотання свідчить те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, віднесеного до категорії тяжких за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, віднесеного до категорії особливо тяжких за який передбачено покарання на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, враховуючи що матеріали кримінального провадження перебувають на стадії судового розгляду. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений не одружений, дітей на утриманні не має та перебуваючи не під вартою може покинути межі Харківської області або території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.
У контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості цього обвинуваченого переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, суд враховує воєнний стан, запроваджений в Україні та те, що обвинувачений зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та у зв`язку з веденням воєнного стану на території України та активними бойовими діями на території Харківської області, ризик переховування останнього та неявки до суду у разі перебування на волі є обґрунтованим.
Оцінюючи посилання сторони захисту на деокупацію м. Куп`янськ та можливість проживання обвинуваченого за місцем реєстрації, суд не приймає їх до уваги, оскільки з Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення Куп`янську міську територіальну громаду Харківської області не виключено, що вказує на відсутність фактичного та законодавчого підтвердження даного факту.
Також, виходячи з факту вчинення кримінального правопорушення під час дії іспитового строку, наявний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та суду не доведено наявності у обвинуваченого джерел доходу.
Посилання сторони захисту на те, що іспитовий строк, встановлений вироком суду на час розгляду клопотання сплив, не свідчить про зменшення або відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 вчинене в період його дії.
Суд звертає також увагу на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно міцних соціальних зв`язків та утриманців не має. При цьому, відсутність наданих суду характеризуючи особу обвинуваченого матеріалів у прокурора не вказує на відсутність ризиків.
У той же час суд вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено існування на момент розгляду клопотання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в зв`язку з відсутністю у суду даних щодо свідків, потерпілих щодо яких може існувати ризик незаконного впливу.
Вирішуючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_5 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою, внаслідок чого суд вважає за необхідне в клопотанні сторони захисту про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на особисте зобов`язання відмовити.
З урахуванням наведеного, з огляду на конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою слід продовжити.
Водночас, суд враховує, що обвинувачений у даному кримінальному провадженні тривалий час перебуває під запобіжним заходом. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області не передано.
Наказом Мінінтеграції «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні, блокуванні» від 22 червня 2022 року № 132 затверджено оновлений перелік вищевказаних територій, до яких віднесено Куп`янську міську територіальну громаду Харківської області.
У зв`язку з тим, що матеріали кримінального провадження перебувають у Куп`янському міськрайонному суді Харківської області, на території м. Куп`янськ Харківської області ведуться активні бойові дії, суд приходить до висновку, що право ОСОБА_5 на справедливий відкритий розгляд впродовж розумного строку, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з об`єктивних причин може бути істотно обмежене.
За таких обставин, слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не на 60 днів, як просить прокурор, а на строк 30 днів.
Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, спричиненням загибель людини, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд,-
продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 30 днів, тобто до 18 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали для виконання надіслати до прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 15 хв. 20.09.2022.

Суддя ОСОБА_1