Справа № 496/3135/22
Провадження № 1-кс/496/1287/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000467 від 27.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням і просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке вилучено 27.07.2022 року в ході проведення огляду місця події за адресою: пункт пропуску «Маяки» с. Маяки Одеського району Одеської області, а саме: автомобіль марки Мазда 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску, шасі НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Редмі МІ, чорного кольору із сім-картою, талон-перепустку та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки Мазда 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску, шасі НОМЕР_2 , мобільний телефон марки Редмі МІ, чорного кольору із сім-картою, талон-перепустку та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , не вказуючи при цьому у прохальній частині клопотання власника вказаного автомобіля та на ім`я кого і ким видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також власника мобільного телефону марки Редмі МІ з сім-картою.
Крім того, у клопотанні слідчого не визначений процесуальний статус зазначеного у клопотанні майна, відповідно до вимог ст. 98 КПК України.
Між тим, в клопотанні про арешт майна слідчий обмежується виключно формальним цитуванням положень КПК України та припущеннями, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, проте будь-яких обґрунтувань викладених обставин клопотання сторони обвинувачення не містить.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а не у випадку визнання такого майна органом досудового розслідування речовим доказом.
Відсутність інформації про власників вказаного майна, відсутність фактичних даних щодо адрес фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна, переліку таких власників вилученого майна, позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання.
Доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, дізнавача, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).
Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання оформлене неналежним чином та підлягає поверненню прокурору, для усунення недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, з встановленням строку у 72 години.
Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000467 від 27.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - повернути прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та встановити строк у 72 години для усунення недоліків, з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1