Єдиний унікальний номер справи № 201/6715/21
Номер провадження № 1-кп/201/359/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Дніпро
вул. Паторжинського, 18- а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 20 березня 2021 року та за № 0000168 від 17 лютого 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.02.1992 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч.2 КК України до виправних робіт на строк 1 рік;

- 12.02.1997 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч. 3, 229-6 ч. 1, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 45 КК України вважати засудженим умовно з іспитовим строком 3 роки;

- 14.01.1998 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 140 ч. 3, 145 ч. 1, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 43 КК України приєднати 1 рік позбавлення волі за вироком суду від 12.02.1997, до відбуття 4 роки позбавлення волі;

- 28.02.2001 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 229-6 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 43 КК України приєднати 1 рік позбавлення волі за вироком суду від 14.01.1998, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 11.10.2005 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 2, 87 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбутий строк 3 місяці позбавлення волі за вироком суду від 26.02.2001, до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 30.11.2005 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинути за вироком суду від 11.10.2005, до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 08.06.2006 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 162 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинути за вироком суду від 30.11.2005, до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19.07.2006 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України дане покарання поглинути за вироком суду від 08.06.2006, до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 11.05.2011 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, на підставі ст.71 КК України частково приєднати не відбутий строк 1 місяць за вироком суду від 19.07.2006, до відбуття 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.08.2016 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк 7 років, на підставі ст.71 ч.1, ст. 72 ч. 1 КК України частково приєднати 1 місяць за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2011, до відбуття 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 23.09.2016 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.70 ч.4 КК України дане покарання поглинути покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2016, до відбуття 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.09.2017 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.70 ч.4 КК України дане покарання поглинути покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.08.2016, до відбуття 7 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна; 03.12.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 01.12.2021 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки;

- 11.01.2022 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки;

- 20.01.2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 4 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 року близько о 15.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: вул. Чернишевського, 27 у м. Дніпро, побачив мобільний телефон TM Xiaomi Redmi None8 IMEI НОМЕР_1 , що належить малолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, у зв`язку із тим, що ніби акумулятор його мобільного телефону був розряджений, попросив у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi None8» IMEI НОМЕР_1 , вартістю 3 240 гривень. В свою чергу, малолітній потерпілий ОСОБА_5 , будучи помилково впевненим у правомірності дій ОСОБА_4 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заволодівши мобільним телефоном малолітнього потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману, достовірно знаючи, що переданий йому мобільний телефон він повертати не буде, став імітувати телефонний дзвінок по вказаному мобільному телефону та скориставшись тим, що потерпілий відволікся, став відходити від нього.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з мобільним телефоном «Xiaomi Redmi None8» IMEI НОМЕР_1 , в подальшому розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши малолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3240 гривень.

Крім того, 13.04.2021 року близько о 20 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: вул. Писаржевського, біля будинку № 22 у м. Дніпро, побачив мобільний телефон «Doogee Х5» НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , який визначив його об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом необхідності здійснити телефонний дзвінок, у зв`язку із тим, що ніби акумулятор його мобільного телефону був розряджений, попросив у ОСОБА_6 її мобільний телефон марки Doogee Х5 іmеі 57613, вартістю 800 гривень. В свою чергу, ОСОБА_6 , будучи помилково впевненою у правомірності дій ОСОБА_4 , добровільно передала останньому свій мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 доводячи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_6 шляхом обману, достовірно знаючи, що переданий йому мобільний телефон він повертати не буде, став імітувати телефонний дзвінок по вказаному мобільному телефону та скориставшись тим, що ОСОБА_6 відволіклась, став відходити від неї по вул. Писаржевського.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення разом з мобільним телефоном Doogee Х5 імеі НОМЕР_3 , в подальшому розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 800 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, 13.02.2021 року о 15:23 години, ОСОБА_4 зайшов до приміщення кафе «Шаурма» Денер Кінг», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8А. Знаходячись в приміщенні вказаного вище кафе, ОСОБА_4 побачив на барній стійці мобільний телефон «iPhone Xs Space Gray 64 GB», що належить потерпілому ОСОБА_7 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, взяв з барної стійки та поклав до кишені одягнутої на ньому куртки мобільний телефон марки «iPhone Xs Space Gray 64 GB», що належить потерпілому ОСОБА_7 , вартістю 12972 гривень 16 копійок.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 з викраденим майном вийшов з приміщення кафе, після чого розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 12972 гривень 16 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, 08.03.2021 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 знаходячись біля Севастопольського парку за адресою: м. Дніпро, вул. Севастопольська, 11, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , який тримав в руках мобільний телефон, який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_9 знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілого, підійшов до останнього та вихопив з рук потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Redmi Note 8T Starscape Blue», вартістю 3500 гривень.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадений мобільний телефон у руках, ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 3500 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у повторному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю і суду показав, що 19.03.2021 року приблизно о 15.00 годині він перебував за адресою: вул. Чернишевського, 27 у м. Дніпро, де побачив у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi, яким вирішив заволодіти шляхом обману. З цією метою він підійшов до потерпілого та попросив у нього мобільний телефон начебто для здійснення дзвінку, повідомивши, що його мобільний телефон розряджений. Після того, як потерпілий добровільно передав йому свій мобільний телефон, він скористався тим, що потерпілий відволікся, з місця вчинення злочину пішов, в подальшому продав мобільний телефон, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби. Крім того, 13.04.2021 року о 20.40 годині він перебував за адресою: вул. Писаржевського, біля будинку № 22 у м. Дніпро, де побачив у потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки Doogee Х5, яким вирішив заволодіти шляхом обману. З цією метою він підійшов до потерпілої та попросив мобільний телефон начебто для здійснення дзвінку, повідомивши, що його мобільний телефон розряджений. Після, як потерпіла добровільно передала йому свій мобільний телефон, він скористався тим, що вона відволіклася, з місця вчинення злочину пішов, в подальшому продав мобільний телефон, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби. При цьому, підтвердив, що обманув потерпілих, оскільки добровільно передані йому мобільні телефони, він повертати не збирався. Крім того 13.02.2021 року приблизно о 15.20 годині він зайшов до приміщення кафе «Шаурма» Денер Кінг» за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8А, де в приміщенні на барній стійці побачив мобільний телефон марки iPhone , який вирішив викрасти. З цією метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він взяв з барної стійки мобільний телефон та вийшов з приміщення кафе. В подальшому, він продав мобільний телефон, а отримані грошові кошти витратив на особисті потреби. Крім того, 08 березня 2021 року приблизно о 12.00 години він перебував біля Севастопольського парку за адресою: м. Дніпро, вул. Севастопольська, 11, де побачив потерпілого ОСОБА_8 з мобільним телефоном у руках, яким вирішив заволодіти. З цією метою, він підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та вихопив з його рук мобільний телефон марки Redmi Note та з місця вчинення злочину втік. В подальшому мобільний телефон продав, грошові кошти витратив на особисті потреби. При цьому, не оспорював ні фактичні обставини інкримінованих злочинів, ні марки викрадених мобільних телефонів, ні їх вартість. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо не карати. Також зазначив, що цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_10 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди визнає в повному обсязі та зобов`язується виплачувати заявлені останнім суми шкоди.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення та розмір заявленого законим представником малолітнього потерпілого ОСОБА_10 цивільного позову, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюється, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив повторне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а тому підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 має неповну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

У той же час, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, у тому числі корисливих , злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисні злочини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та їх наслідків, враховує особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені вище, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Під час судового розгляду, встановлено, що відносно ОСОБА_4 20 січня 2022 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська постановлено вирок, яким останній засуджений за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Таким чином, після постановлення вироку Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_4 винен ще і у вчиненні зазначених у даному вироку кримінальних правопорушень, вчинених ним до постановлення наведеного вище вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього кодексу.

Отже, за наведених вище обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до правил ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком із покаранням, призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Разом з цим, відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 03.10.2021 року, а отже, призначаючи останньому покарання у виді позбавлення волі, строк відбування призначеного за цим вироком покарання слід обчислювати з 03.10.2021 року, зарахувавши у строк призначеного покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого.

В межах даного кримінального провадження законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_10 поданий цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 3240,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень.

При вирішенні даного цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.

З урахуванням того, що потерпілий у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітнім, цивільний позов, відповідно до вимог ч. 2 ст. 128 КПК України, поданий його батьком ОСОБА_10 , який є його законним представником та діє в його інтересах.

Отже, враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні повторного заволодіння мобільним телефоном малолітнього потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману є цілком доведеною, обвинувачений визнав розмір заявлених до нього законим представником малолітнього потерпілого - ОСОБА_10 позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої його протиправними діями у повному обсязі, суд приходить до висновку, що сума матеріальної шкоди у розмірі 3 240,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 3000,00 гривень є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, визначаючи розмір моральної шкоди, враховуючи характер та обсяг душевних та психічних страждань малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , завданих внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з винної особи, в сумі 3000,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_11 проведено судово-товарознавчі експертизи № 1653, № 1644, № 4015, № 4340, та відповідно до звітів про фактичні затрати на проведення цих експертиз загальна вартість виконаних робіт склала 600 гривень.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- мобільний телефон Doogee Х5, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 необхідно вважати повернутим;

- компакт диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання

-за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком із покаранням, призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська 20 січня 2022, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі, при цьому, у строк призначеного покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2021 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з 03.10.2021 року, відповідно до вироку Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2022 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-мобільний телефон Doogee Х5, який відповідно до розписки переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 необхідно вважати повернутим;

-компакт диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_10 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , про стягнення з ОСОБА_4 на його користь матеріальної шкоди у розмірі 3240,00 (три тисячі двісті сорок) гривень та моральної шкоди у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , матеріальну шкоду у розмірі 3240,00 (три тисячі двісті сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 , який діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , моральну шкоду у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1