КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5431/22
Провадження № 1-кс/552/2174/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.08.2022 Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про накладання арешту на майно, яке було викрадено в період часу з 25.02.2022 по 27.07.2022 невідомими особами з торгівельного кіоску «Кісет», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-б.

Вказане клопотання надійшло з заявою слідчого про розгляд клопотання без її участі.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вивченням поданого клопотання про арешт майна встановлено, що слідчим вище зазначені вимоги закону повністю проігноровані.

Даючи назву процесуальному документу, що є предметом розгляду саме як клопотання про арешт майна слідчим згідно тексту цього клопотання питання арешту майна вже вирішено.

Так, резолютивна частина містить категоричне твердження про те, що слідчий, хоча і не має на те законних підстав постановляє накласти арешт майна (мовою оригіналу) на реєстратор контрольно- касовий електронний MG N707TS, сканер штрих-коду «Datalogic», мобільний модем білого кольору HUAWEI, що належить ТОВ «Кісет».

Наведене свідчить, що слідчий суддя позбавлений можливості у спосіб визначений КПК України накласти арешт на вище перераховані речі.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000852 від 01.08.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1