Справа № 296/2024/22
УХВАЛА
Іменем України

02 травня 2022 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сантарка Коростенського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресрю: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням та просив обрати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання вказав, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 07.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 , ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2021 року ОСОБА_8 , будучи обізнаним про встановлений чинним законодавством порядок проведення рубок лісу, у порушення ст. 69 Лісового Кодексу України, ст.ст. 12, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, організував і очолив стійку організовану злочинну групу, до складу якої увійшли місцеві мешканці м. Коростень та Коростенського району Житомирської області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , для вчинення злочинів проти довкілля, пов`язаних з незаконними порубками дерев у лісах на території Коростенського району Житомирської області, а також перевезенні, зберіганні та збуті незаконно здобутих дерев.

ОСОБА_7 як співвиконавць вчиняв наступні дії:

- достовірно знаючи про протиправність своїх дій, дотримуючись плану злочинної діяльності, використовуючи бензопили марки «STIHL MS 462C» та «STIHL MS 361» приймали безпосередню участь у вчиненні незаконних порубок дерев породи дуб, які заздалегідь були підшукані та помічені ОСОБА_8 , а також розрізанні незаконно зрубаних дерев на колоди для подальшого вивезення;

- використовуючи подрібнювач пнів з маркуванням «WEIBANG GARDEN MACHINES, NAME: STUMP GRINDERS, MODEL: WBSG13H, CODE: WSG13H02, DATE: 2017», здійснювали знищення пнів незаконно зрубаних дерев дубу з метою приховання слідів вчинення злочину;

- здійснювали прибирання та зачищення місць незаконних порубок від верхів та гілок незаконно зрізаних дерев, а також замітали тирсу з метою приховання слідів вчинення злочину;

- виконували інші вказівки організатора.

Вказаною організованою групою під керівництвом ОСОБА_8 , за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 в ніч на 28.07.2021 вчинено кримінальне правопорушення (злочин), пов`язане з незаконною порубкою дерев на території Літківського лісництва Державного підприємства «Лугинське лісове господарство» Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства.

В результаті вчинення незаконної порубки дерев у лісі спричинено матеріальну шкоду економічним інтересам держави на суму 182872,88 грн, що в шістдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

Враховуючи викладене слідчим за погодженням з прокурором 26.04.2022 у кримінальному провадженні № 0000158 відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, у зв`язку з чим існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину;

- знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , раніше вчиняв дії, направлені на знищення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме здійснював знищення пнів незаконно зрубаних дерев, щоб ускладнити процес доказування його протиправної діяльності;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки та інші члени організованої злочинної групи перебувають в організаційному підпорядкуванні, відносинах ієрархічної підлеглості з підозрюваним, який має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в ході проведення обшуку, який проведено 26.04.2022 вилучено значну кількість деревини без документів, які підтверджують законність її походження.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню зазначених ризиків, орган досудового розслідування вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ураховуючи те, що загальна сума збитків, які спричинені підозрюваним складає 182872,88 грн., вбачаються достатні підстави для визначення підозрюваному, застави в розмірі спричиненої майнової шкоди.

Орган досудового розслідування вважає, що тримання під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Обрання запобіжного заходу більш м`якого не забезпечить запобіганню спробам підозрюваного переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в засіданні суду клопотання підтримав та просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи, зокрема, на тяжкість злочину та завдані державі матеріальні збитки.

Захисники щодо задоволення клопотання заперечили, посилаючись на те, що воно необґрунтоване, підозрюваний має постійне місце проживання, одружений та на утриманні має малолітню дитину. Захисники просили застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши прокурора, захисників, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, що підтверджується доказами.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи ризики, на які зсилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя приймає до уваги положення п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від органів досудового розсілудвання та суду не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

У п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування вказаної небезпеки, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Вчинення особою кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого не може бути єдиною підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

З матеріалів клопотання вбачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено 26.04.2022р. Підозрюваний не затриманий, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в судове засідання з"явився.

Суд критично оцінює доводи прокурора про існуючі ризики підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду зважаючи на те, що ОСОБА_7 з моменту допиту його як свідка (протокол допиту свідка від 28.07.2021р.) до повідомлення останньому про підозру (26.04.2022р.) не вчиняв дій спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та виїхати за кордон, докази протилежного суду не надано.

При цьому, суд не виключає ризики визначені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки матеріалами клопотання доведено, що підозрюваний може:

- знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше вчиняв дії, направлені на знищення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме, здійснював знищення пнів незаконно зрубаних дерев, щоб ускладнити процес доказування його протиправної діяльності;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки свідки у вказаному кримінальному провадженні та інші члени організованої злочинної групи перебувають в організаційному зв`язку між собою, а тому ОСОБА_7 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити показання.

Разом з тим, приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, наявність родини й малолітньої дитини, відсутність достатніх підстав вважати що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24.06.2022р. включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) заборонити залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , у визначений період доби - з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;

2) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками кримінального провадження №0000158 від 07.12.2020;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків з моменту оголошення ухвали до 24.06.2021р. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1