Провадження №11-кп/801/457/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суду в складі:
головуючого судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2022 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2022 року включно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000874 від 17жовтня 2021 року.
Суд, продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою мотивував прийняте рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 6 років та тим, що обвинувачений не має достатніх соціально-стримуючих факторів, у нього відсутнє постійне місце роботи, джерело доходу, крім того, кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_8 вчинено у період іспитового терміну.
В судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_8 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу про продовження запобіжного заходу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Свої вимоги захисник мотивує тим, що судом не взято до уваги відсутність вагомих доказів вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та доказів наявних ризиків, зазначених прокурором. Судом не визначено заставу, необґрунтовано можливість застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, зважаючи на те, що ОСОБА_8 проживає у м. Вінниці разом з батьками похилого віку, які потребують стороннього догляду, а також того, що у м. Вінниці проживає його син.
Захист стверджує, що копія клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою йому не було вручено, а оскаржувана ухвала постановлена без дослідження і посилання на жодний допустимий доказ, прокурором не доведено неможливість застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів.
Крім того, суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави і не вказав, які підстави, визначені в ч.4. ст. 183 КПК України наявні для прийняття такого рішення.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній і просили обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, оскільки встановлені ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не зменшилися, ознайомившись з матеріалами провадження апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, вчиненого у період непогашеної судимості.
Тому, враховуючи схильність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення умисних корисливих злочинів, що свідчить про його антисоціальну поведінку та кримінальну направленість, а також відсутність у нього офіційної роботи, джерела доходу існує великий ризик того, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 може продовжити вчиняти нові аналогічні злочини або переховуватись від суду чи незаконно впливати на свідків, з метою уникнути покарання за вчинене, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не зможе, на думку суду, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який триває.
Крім того, доводи захисника про те, що копію клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою йому не було вручено, суд вважає безпідставними, оскільки захисником не заявлялося клопотання про необхідність відкладення судового засідання з цієї причини, а відтак він погодився на його розгляд.
Що стосується доводів про наявність у обвинуваченого батьків похилого віку, то вони не можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою та слугувати підставою для скасування судового рішення, адже наявність хворих батьків не утримала ОСОБА_8 від вчинення кримінального правопорушення у якому його обґрунтовано обвинувачують.
Доводи захисту про не визначення судом розміру застави обвинуваченому під час продовження строку тримання під ватрою, є безпідставними.
Суд звертає увагу захисника на те, що застава визначається ухвалою під час обрання запобіжного заходу тоді, коли під час продовження строку тримання під вартою її повторне визначення кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.
Відповідно обвинувачений не позбавлений можливості внести заставу, визначену ухвалою про обрання запобіжного заходу у виді тримання під ватрою.
Щодо доводів захисту про відсутність в матеріалах даних того, що ОСОБА_8 проникав у сховище чи житло, оскільки встановлено, що в домогосподарстві, де проживає три сім`ї був вільний доступ, і обвинувачений там часто бував, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ці питання перевіряються і вирішуються судом під час судового розгляду та при ухваленні остаточного судового рішення.
З системного аналізу вимог ст. ст. 85, 86, 89, 184, 199 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою в стадії, коли кримінальне провадження розглядається судом першої інстанції по суті, питання обґрунтованості обвинувачення особи у чиненні кримінального правопорушення і вивчення відповідних доказів в кримінальному провадженні, до ухвалення судового рішення по суті, є неправильним,оскільки суд в подальшому буде обмежений та упереджений своєю оцінкою цих доказів, адже вони повинні оцінюватись спочатку судом першої інстанції.
За таких обставин підстав для скасування ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.
Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 для дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки та розгляду кримінального провадження в розумні строки.
На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 419, 422-1 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 березня 2022, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_9