У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2225/22

№ 1-і/183/63/22

25 липня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26.07.2019 року за № 0001729, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Згідно до вимог ст. 331 КПК України прокурор Шевченківського відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що у провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 26.07.2019 року за № 0001729, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 25.07.2019 року приблизно о 23:00 годині неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою вчинення дій сексуального характеру з потерпілою та під приводом спільного відпочинку, зателефонував раніше знайомій неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заздалегідь не повідомівши її про свій злочинний умисел та про те, що він не сам, та запропонував зустрітись біля будівлі магазину «Посад», розташованого за адресою: пл. Центральна, 1, м. Куп`янськ Харківської області, куди приїхали на автомобілі «ВАЗ-2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_9 .. У подальшому, зустрівшись із неповнолітньою ОСОБА_8 , та маючи умисел на статеві відносини з неповнолітньою особою, з метою створення сприятливих умов відпочинку, викликання довіри до себе та налагодження контакту з потерпілою, ОСОБА_4 придбав у магазині «Посад» пляшку горілки та запропонував ОСОБА_8 розпити її разом на пляжі річки Оскіл по вул. Остапа Вишні м. Куп`янськ, на що ОСОБА_8 , перебуваючи із раніше знайомим ОСОБА_6 у довірливих відносинах, та не усвідомлюючи дійсних злочинних намірів, погодилась. Приїхавши на вказане місце, неповнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , разом з неповнолітньою ОСОБА_8 випили частину привезеної із собою горілки, після чого ОСОБА_4 , маючи умисел на статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_8 , запропонував проїхатись на автомобілі у бік с. Сенькове Куп`янського району, на що всі присутні погодились, а неповнолітній ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, за погодженням з ОСОБА_4 , сів за кермо автомобіля, ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське місце, а неповнолітня ОСОБА_8 сіла на заднє пасажирське місце поряд з ОСОБА_4 , не усвідомлюючи злочинних намірів останніх. 26.07.2019 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 зупинив автомобіль на узбіччі вздовж автодороги поблизу с. Сенькове Куп`янського району Харківської області, після чого, також за вказівкою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, вийшли з автомобіля та у подальшому знаходились поруч з метою завчасного запобігання можливості покликання на допомогу потерпілою ОСОБА_8 або попередження ОСОБА_4 у разі наближення сторонніх осіб, тим самим своєю присутністю подавляли волю неповнолітньої потерпілої до опору, створюючи умови для безперешкодного вчинення злочину ОСОБА_4 , а останній, знаходячись разом із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 на задньому сидінні в салоні вказаного автомобіля, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітньою особою, почав примушувати останню на вступ із ним у статевий акт та, отримавши відмову, діючи з умислом на вчинення насильницького статевого акту з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , із застосуванням фізичного насильства, що виразилося в утриманні її рук та стисканні ніг, придушивши тим самим волю потерпілої ОСОБА_8 до опору, повалив останню на заднє сидіння автомобіля, зняв одяг та без добровільної згоди потерпілої почав статеві зносини природнім способом, а саме вагінальне проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій. Продовжуючи свої злочинні дії сексуального характеру, без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_4 почав статеві зносини з нею неприродним способом, а саме оральне проникнення в тіло іншої особи з використанням геніталій, тобто зґвалтував неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 .. Після завершення статевого акту, ОСОБА_4 самостійно припинив свої злочинні дії та разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на світанку відвезли потерпілу ОСОБА_8 до м. Куп`янськ. Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 152 КК України (зґвалтування), тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи, вчинене групою осіб.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області стосовно ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком до 08.04.2022 року включно.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 615 КПК України, 31.03.2022 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком до 31.05.2022 року включно та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до клопотання прокурора встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Враховуючи вищевикладені обставини в своїй сукупності вони свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, вбачається ризик того, що він може переховуватись від суду з метою уникнути відповідальності.

Також вбачається ризик вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що останній обвинувачується у вчиненні злочину проти статевої недоторканості, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інші кримінальні провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити в задоволені клопотання, оскільки прокурор не довів наявність вищевказаних ризиків та просить обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Дослідивши клопотання, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника та обвинуваченого, суд прийшов до таких висновків.

Згідно до Указу Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року № 2102-IX відповідно до пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

З 24.02.2022 року по теперішній час на території Харківської області проводяться бойові дії.

Також, Верховною Радою України 03.03.2022 року за № 2111 -IX прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану», який набрав чинності.

Відповідно до частини 5 статті 615 КПК України (в редакції зазначеного Закону), на час дії воєнного стану в разі неможливості проведення судового засідання обраний під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Також, згідно з положеннями частини 6 статті 615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважаться продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 615 КПК України продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 строком до 31.05.2022 року включно, та на теперішній час останній утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Відповідно до Розпорядження Верховного Суду № 11/0/9-22 від 18.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Таким чином суд вважає, що подане прокурором клопотання підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, який віднесене до особливо тяжких, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_4 суспільно-корисною працею не займається, джерел доходів, крім скоєння злочинів також не має, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків. Крім того, місцем реєстрації ОСОБА_4 є тимчасово окупована територія України. Тому суд вважає, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Суд при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих прокурором матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до особливо тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого він підозрюється.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, в тому числі, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з наданих прокурором доказів, ОСОБА_4 раніше судимий, підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до особливо тяжких та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.
Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати щодо обвинуваченого найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю м. Чугуїв Харківської області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 20 вересня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1