Провадження № 1-кс/947/3476/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2022 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подану в порядку ст.303 КПК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 щодо зобов`язання дізнавача повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучений автомобіль марки «Lexus NX300H» VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору.

Підставою для скарги є те, що слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого про арешт транспортного засобу лише в частково, тобто в частині заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом, разом з тим, в забороні користування автомобілем відмовлено.

В судовому засіданні представник власника майна та власник майна підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши думку учасників, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді від 17.08.2021 року накладено арешт на автомобіль марки «Lexus NX300H» VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, із забороною права відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Так, дійсно, хоча судом і застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт транспортного засобу, однак слідчим суддею не вирішувалось питання щодо порядку зберігання речового доказу, яким є автомобіль марки «Lexus NX300H» VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, та Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси 17.08.2021 року не визначався порядок зберігання речового доказу, що і зазначено слідчим суддею в ухвалі від 21.09.2021 року.

Разом з тим, відповідно до ч.1, ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104, визначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Разом з тим, враховуючи те, що слідчим суддею при застосуванні заходу кримінального провадження як арешт майна, не позбавлено права ОСОБА_4 на користування автомобілем марки «Lexus NX300H» VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , в кузові сірого кольору, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, слідчий повинен вирішити питання про передачу транспортного засобу, який є речовим доказом, на відповідальне зберігання власнику, з метою не порушення прав останнього.

Слід зазначити, що таке питання відноситься до компетенції органу досудового розслідування, а не до компетенції слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 169, 173, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , поданої в порядку ст.303 КПК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1