Справа № 489/2725/17
Провадження № 1-кп/477/28/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

23 лютого 2022 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні у залі засідань Жовтневого районного суду Миколаївської областікримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

16 серпня 2019 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області на підставі ухвали від 30 липня 2019 року Миколаївського апеляційного суду надійшов обвинувальний акт з додатками, передбаченими частиною 4 статті 291 КПК України, щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 КК України, а саме: у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненій в особливо великих розмірах; частиною 1 статті 366 КК України: складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

23 лютого 2022 року під час судового засідання від захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 надійшло клопотаннями про визнання очевидно недопустимими доказами документи, а саме: договір підряду від 02 листопада 2015 року № 1С-13, укладеного між ОКМ «Миколаївоблтеплоенерго» та ТОВ «Компанія Укренергосервіс»; пояснювальну записку щодо встановлення приборів обліку теплової енергії DN40 в житловому будинку по АДРЕСА_1 ; договірну ціну на будівництво «Установку приборів обліку теплової енергії DN 40 в житловому будинку по АДРЕСА_1 », до якої входить локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1, підсумкові відомості ресурсів, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та затрат за лютий 2016 року; акт виконаних робіт (монтаж вузлів обліку тепла Ду 40 на ж.д. 1 Слобідська, 13; акт № 1 прийому виконаних будівельних робіт за лютий 2016 року; підсумкові відомості ресурсів; акт виконаних робіт №2 за лютий 2016 року з підсумковою відомістю.

Свої клопотання захисник обґрунтовував тим, що докази складені російською мовою, що є недопустимим порушенням ведення діловодства на території України. Послався на те, що прокурором в основу винуватості обвинуваченого в чиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому в провину покладені ряд документів, які не є процесуальними документами в розумінні дотримання мовного критерію. Так, як єдиною державною мовою є українська. Саме українська мова є єдиною мовою судочинства, тому вказані докази є очевидно незрозумілими для суду, оскільки той не має права переймати на себе функції перекладача. До того ж, вважає що експерт при проведення експертизи не мав застосовувати надані прокурором документи складені не державною мовою. Висловив думку, що ці рід документів мають бути визнані судом недопустимими доказами та не братися до уваги під час ухвалення вироку.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити,

Представник потерпілого вирішення клопотання захисника поклав на розсуд суду.

Прокурор заперечувала щодо задоволення цього клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Статтею 86 цього Кодексу визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Частиною 2 статті 89 КПК України визначено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Закон України «Про засади державної мовної політики» від 26 жовтня 2012 року №1185-7-25-12 , в якому були закріпленні державної та регіональної мови або мови меншин.
Регіональна мова або мова меншин мова, яка традиційно використовується в межах певної території держави громадянами цієї держави, яка складають групу, що за своєю чисельністю менша, ніж решта населення цієї держави, та /або відрізняється від офіційної мови (мов) цієї держави.
В статті 7 вказаного Закону станом на час складання спірних письмових доказів закріплено що у контексті Європейської хартії регіональних мов або мов меншин до регіональних мов або мов меншин України, до яких застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, віднесені мови: російська, білоруська, болгарська, вірменська, гагаузька, ідиш, кримськотатарська, молдавська, німецька, новогрецька, польська, ромська, румунська, словацька, угорська, русинська, караїмська, кримчацька.

Відповідно до статті 11 Закону (станом на час складання письмових доказів) Основною мовою роботи, діловодства і документації органів державної влади та органів місцевого самоврядування є державна мова. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, в роботі, діловодстві і документації місцевих органів державної влади і органів місцевого самоврядування може використовуватися регіональна мова (мови). У листуванні цих органів з органами державної влади вищого рівня дозволяється застосовувати цю регіональну мову (мови).

В свою чергу рішенням КСУ від 28 лютого 2018 року справа № 1-1/2018 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року № 5029-VI зі змінами визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Закон втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним судом України вказаного рішення.

Рішенням Миколаївської міської ради від 21 серпня 2012 року № 19/4 «Про надання російській мові статусу регіональної мови в м. Миколаєві» визначено російську мову в м. Миколаєві регіональною мовою, у зв`язку з веденням в дію Закону України «Про засади державної мовної політики».

Крім цього, під час досудового розслідування ані обвинуваченим, ані його захисником не заявлялося клопотання про переклад цих письмових доказів через незрозумілість їх змісту.
Під час дослідження вказаних доказів в судовому засіданні під час оголошення їх прокурором обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник висловлювали розуміння змісту цих документів. Тобто з їх пояснень вбачається, що вони розумів їх зміст.

Тобто вказані письмові докази на момент складання цих документів були складені відповідно до діючого на той час чинного законодавства, мовою, якою допускалася.
До того ж Законодавством передбачено складання процесуальних документів державною мовою, в свою чергу вказані вище письмові докази не є процесуальними документами, а тому можуть бути складені регіональною мовою.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника.
Керуючись ст.ст. 84, 89, 350, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про визнання доказів очевидно недопустимими відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та підписаний 28 лютого 2022 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3