УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_2 при секретарі ОСОБА_3, за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5, підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7, погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія-електрика військової частини НОМЕР_1 ГУР МО, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000444, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 червня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7, погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_1 .

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 20.10.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ч. 1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.3 ст.369 КК України, а саме: у підбуренні до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, а також у заволодінні чужим майном шляхом обману.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно свого підзахисного, оспорював наявність реальних ризиків на які посилався прокурор у своєму клопотанні, вважаючи його необґрунтованим. Просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, просив суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що переховуватися від органу досудового розслідування не має намірів.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

20.10.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не виключене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.8 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182 ) те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

У судовому засіданні також встановлено, що на даний час наявні певні ризики, вказані в клопотанні слідчого, а саме, ризики того, що підозрюваний ОСОБА_1 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Разом з тим, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Аналізуючи наведене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце роботи, постійне місце проживання, позитивно характеризується, співпрацює з органом досудового розслідування, що в даному випадку спростовує доводи слідчого про існування ризику переховування та свідчить на користь останнього, а тому вважаю, що прокурором не доведено, що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт, зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду, забезпечить її належну процесуальну поведінку, а тому у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7, погодженого з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_1 цілодобово залишати місце свого проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_3 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити в межах терміну досудового розслідування тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.12.2022 року включно.

Звільнити ОСОБА_1 з під варти негайно з моменту доставки останнього до місця його проживання.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити слідчому СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8, а контроль за її виконанням покласти на органи Національної поліції за місцем проживання.

Відмовити захиснику ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки.

На ухвалу слідчого судді прокурором, підозрюваним, його захисником може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який знаходиться під вартою, - у той же строк з моменту отримання ним копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 26 жовтня 2022 року о 16 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_2