Справа №212/5046/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду в місті КривийРіг обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000599 від 22.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4ст.191КК України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новий Шлях Криворізького району Дніпропетровської області, українки, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, неодруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом не є, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , відповідно до наказу фізичної-особи підприємця ОСОБА_9 №44-к від 25.05.2022, прийнята на посаду продавця продовольчих товарів з 27.05.2022 року до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
27.05.2022 між ФОП ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_4 бере на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення цілісності довірених їй роботодавцем матеріальних цінностей та грошових коштів цінностей, тобто є матеріально відповідальною особою.
16.06.2022 о 08:00 годин ОСОБА_4 , приступила до виконання своїх трудових обов`язків продавця продовольчих товарів в приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Наприкінці робочого часу ОСОБА_4 стало зрозуміло про те, що в касі вказаного магазину перебувають грошові кошти, виручені за реалізацію продукції, належної ОСОБА_10 , ввірені їй, як продавцю.
У період дії на території України воєнного стану, у невстановлений слідством час, але не пізніше 17:50 години 16.06.2022, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на привласнення ввірених їй грошових коштів за реалізовану продукцію, належну ФОП ОСОБА_9 .
Так, 16.06.2022 близько о 17:50 годині ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану,реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на привласненні ввірених їй грошових коштів, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вказані грошові кошти належать ФОП ОСОБА_9 , перебуваючи на своєму робочому місці в приміщені магазину «Файно», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Покровський район, вулиця Ватутіна, будинок 66 «В», розпорядилася цими грошовими коштами в розмірі 9547 гривень на власний розсуд, а саме - привласнила їх, чим завдала ОСОБА_9 майнової шкоди на вказану суму.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4ст. 191КК Українипривласнення чужого майна, яке було ввірене особі, що вчинене в умовах воєнного часу.
У кримінальному провадженні 23.09.2022 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до угоди підозрювана ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їй обвинувачення.
Сторони угоди узгодили покарання підозрюваній ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України просили звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком.
На підставі ст.76 КК України просили покласти на обвинуваченого такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4ст. 191 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченої на її призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вважає, що угода укладена відповідно до закону і є всі підстави для її затвердження.
Представник потерпілого ОСОБА_6 , просив угоду затвердити, зазначив що вона укладена згідно закону.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, узгоджені вид та розмір покарання, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Відповідно до вимог статті 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Від потерпілого фізичної-особи підприємця ОСОБА_9 є заява, в якійвін не заперечує щоб підозрювана ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин передбачений ч. 4 ст. 191 КК України по ступеню тяжкості відноситься до тяжких злочинів.
Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 191 КК України кваліфіковано вірно привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, що вчинене в умовах воєнного стану.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Також, при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у щирому каятті; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що обвинувачена за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, щосвідчить про ї їосудність, раніше не судима, на утриманні має двох малолітніх дітей, інвалідом не являється.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК Українипривласнення чужого майна, яке було ввірене особі, що вчинене в умовах воєнного часу, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Також суд вважає можливим застосувати до основного покарання положення ст. 75 КК України, виходячи з даних про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшує покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 469,472,475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.09.2022 року у кримінальному провадженні за № 0000599 від 22.07.2022 року.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та призначити їй узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1