ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3354/22 Справа № 202/7523/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

24 жовтня 2022 року м. Дніпро

Суддя доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 186, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 357 КК України, у кримінальному провадженні № 0002907,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 та, відповідно до вимог ч. 6 ст. 615 КПК України, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 постановлено вважати продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.
Не погодившись з вказаним рішенням, захисник обвинуваченого звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вона не підлягає апеляційному розгляду, виходячи з таких підстав.

З апеляційної скарги видно, що обвинувачений оскаржує рішення суду про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якою, до того ж, не вирішувалося питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а лише було констатовано, що наявні підстави для подальшого його тримання під вартою безпосередньо на підставі ч. 6 ст. 615 КПК України.

Отже вказане судове рішення за своєю правовою природою не може вважатися тотожним ухваленню судом на етапі судового розгляду кримінального провадження рішенням про продовження тримання особи під вартою, яке підлягає апеляційному оскарженню згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Отже, положення вказаної норми закону застосовуються автоматично, як наслідок виникнення вказаних у її диспозиції обставин і не потребують прийняття будь-якого процесуального рішення, у тому числі судового.

Статтею 392 КПК України визначено які судові рішення, ухвалені судами першої інстанції, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на те, що ст. 392 КПК України не передбачає окремого оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження зокрема у випадку, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Зважаючи на те, що вказана ухвала суду не входить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищевказаною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України, суддя - доповідач

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 185, ч.5 ст. 186, ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 357 КК України, у кримінальному провадженні № 0002907.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду: ОСОБА_2