Справа № 157/1174/20
Провадження № 1-кп/162/67/2022
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2022 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) та ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000239 від 02.06.2020 стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добре, Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась Камінь-Каширським районним судом 13.06.2019, 24.10.2019, 30.10.2019, 16.01.2020 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, 01.06.2020 близько 16 год 20 хв за місцем свого постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, на ґрунті ревнощів вчинив психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилося в образах нецензурними словами, поширенні неправдивих чуток інтимного характеру щодо останньої та спільних дітей, погрозах фізичною розправою, вимозі залишення будинку, яке призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 , а також погіршення якості її життя у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Окрім того, ОСОБА_4 01.06.2020 близько 21 год 30 хв, знаходячись на території власного домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння під час конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин з сином ОСОБА_4 , умисно ухопив останнього обома руками за шию, а в подальшому лівою рукою за обличчя в ділянці рота, та здавлював їх, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя, які по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Між потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, 14.08.2022 укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного провадження обставин та узгодили покарання обвинуваченому, яке буде призначене за ст. 126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначено у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, визначені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтвердили факт укладення угоди про примирення з обвинуваченим, цілковите розуміння змісту і наслідків угоди, просили її затвердити, призначити узгоджене сторонами покарання, пояснивши, що жодних претензій до ОСОБА_4 не мають. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 додатково повідомили, що саме вони як потерпілі були ініціаторами укладення цієї угоди, яка укладалася ними добровільно, без будь-якого тиску.

Обвинувачений також просив затвердити угоду про примирення. Пояснив, що дійсно угода була укладена, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, йому зрозумілі. Вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся.

Прокурор та захисник в судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просили угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд доходить такого висновку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не працює, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, він на обліках у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, раніше несудимий, у цьому кримінальному провадженні у зв`язку з систематичною неявкою до суду без поважних причин оголошувався в розшук (а.к.п.97). Він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 1 ст. 125 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку відповідно; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Перешкод для призначення покарання у вигляді громадських робіт судом не встановлено.

ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 та ч. 1 ст. 125 КК України, в обсязі обвинувачення, пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид і розмір покарання, які до нього будуть застосовані в результаті затвердження угоди про примирення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, тому просив суд цю угоду затвердити.

З урахуванням вищенаведеного, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілі розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно з ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставинами, передбаченими ст. 67 КК України, що обтяжують його покарання, є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 та ч. 1 ст. 125 КК України є правильною.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Покарання обвинуваченому слід призначити: за ст. 126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин, а остаточне покарання на підставі вимог ч.1 ст.70 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, що відповідає умовам угоди та Закону.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись статтями 100, 124, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 14 серпня 2022 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ст. 126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин;

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1