Справа № 307/4260/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/379/22 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.06.2022.
Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не судимої, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0000010 від 27.01.2020, повернуто прокурору.
В ухвалі суду вказується на те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 16.11.2021 шляхом вручення копії повідомлення про підозру особі, яка звернулася із заявою про реабілітацію, а саме ОСОБА_9 . Окрім того, в підготовчому судовому засіданні встановлено, що повідомлення про підозру складено вже після смерті ОСОБА_8 та в порушення ст.278 КПК України підозра ОСОБА_8 фактично не вручена. Питання про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК України, прокурором не вирішувалося. Разом з тим з реєстру матеріалів вбачається, що складений обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 було повернуто прокурору 08.12.2020 ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області. Судом встановлено, що вказаною ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області, також відмолено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України у зв`язку з її смертю. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021, апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишено без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору, залишено без змін. З наведених рішень вбачається, що судами першої та апеляційної інстанції, встановлено, що у порушення ст.278 КПК України, підозра ОСОБА_8 фактично не вручена, так як остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість прокурором у силу положень п.5 ч.1 ст.284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, чого зроблено не було, а повідомлено про підозру ОСОБА_8 після її смерті. Також судами констатовано, що ОСОБА_8 не набула статусу

-2-

підозрюваної (обвинуваченої) у розумінні ч.1 ст.42 КПК України, між нею та державою за життя фізичної особи був відсутній будь-який кримінально-правовий зв`язок, на момент смерті ОСОБА_8 до неї не було спрямовано жодних претензій кримінально-правового характеру (підозр) з боку держави, що в свою чергу виключає можливість здійснення судового провадження згаданої особи. Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки дочка померлої ОСОБА_8 ОСОБА_12 , процесуального статусу в провадженні не мала, докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання смерті ОСОБА_8 , повідомлення про підозру Симйонка вручено 24.07.2020, тобто вже після настання її смерті, тому суд не вправі закрити кримінальне провадження із урахуванням встановлених КПК України повноважень. Як вбачається з повторно поданого обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на відміну від попередньо поданого, у якому, як встановлено судом підозра вручалася 24.07.2020, останній містить в реєстрі відомості про те, що померлій ОСОБА_8 повідомлено про підозру 16.11.2021, шляхом вручення копії повідомлення про підозру особі, яка звернулася із заявою про реабілітацію, а саме ОСОБА_9 . З наведеного вбачається, що навіть за умов проведення слідчим нових процесуальних дій після повернення обвинувального акту, ОСОБА_8 через смерть не могла набути статусу підозрюваної, оскільки померла до пред`явлення їй підозри. Відтак встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020 та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 обставини не змінилися. Нових обставин, які б надавали суду підстави дійти інших висновків ніж ті, що встановлені наведеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не встановлено.
Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що ухвала суду є незаконною, тому підлягає скасуванню. Зазначає, що законодавством не встановлено обмеження щодо повідомлення про підозру померлій особі, оскільки на момент вчинення злочину вказана особа є суб`єктом кримінального правопорушення, як одного з елементів складу кримінального правопорушення. Також вказує на те, що органом досудового розслідування 16.11.2021 повідомлено про підозру ОСОБА_8 , яке отримала її дочка ОСОБА_12 , проте суд помилково дійшов висновку про відсутність обставин, які б давали підстави призначити обвинувальний акт до судового розгляду. Стверджує, що в своїй заяві від 16.11.2021 ОСОБА_9 вказала, що бажає реабілітувати померлу ОСОБА_8 та просила кримінальне провадження з цією метою скерувати до суду, у зв`язку з цим іншого рішення, ніж скерування обвинувального акту до суду для вирішення його по суті прокурор прийняти не міг. Також вказує, що в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , повідомлення про підозру вручено доньці померлої особи ОСОБА_9 , яка звернулась із завою про реабілітацію та яку постановою слідчого визнано представником підозрюваної особи, яка наділяється правами підозрюваного. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акта, суд діяв відповідно до положень ст.ст.291,314 КПК України та передбачених п.п.1,2,13 ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, зміст яких розкрито в ст.ст.8,9,20 цього Кодексу.

-3-

Згідно ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості про: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
У формулюванні обвинувачення повинні бути відображені обставини, які відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме про подію кримінального правопорушення (час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання, у тому числі й об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а також кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Вищенаведене свідчить про те, що обвинувальний акт повинен містити як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, так і формулювання обвинувачення.
Частиною 1 статті 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла до переконання, що висновок суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_8 , є обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що у порушення ст.278 КПК України підозра ОСОБА_8 фактично не вручена, оскільки остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , натомість прокурором у силу положень п.5 ч.1 ст.284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, чого зроблено не було, а повідомлено про підозру ОСОБА_8 після її смерті.
Разом з тим, можливість закриття кримінального провадження щодо померлої особи, яка на час смерті не мала статусу підозрюваного чи обвинуваченого, але стосовно якої органом досудового розслідування зібрано достатньо даних для підозри у вчиненні

-4-

злочину чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачена, і при цьому, діючий КПК України не визначає можливість повідомлення про підозру особі, яка померла на момент встановлення в результаті доказування достатніх даних для такого повідомлення.
Тому, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_8 не набула статусу підозрюваної в розумінні ч.1 ст.42 КПК України, між нею та державою за життя фізичної особи був відсутній будь-який кримінально-правовий зв`язок, на момент смерті ОСОБА_8 до неї не було спрямовано жодних претензій кримінально-правового характеру (підозр) з боку держави, що в свою чергу виключає можливість здійснення судового провадження щодо згаданої особи.
Окрім того, судом першої інстанції вірно враховано і те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 вперше було повернуто прокурору ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020, якою окрім іншого, відмолено і в задоволенні клопотання ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358 , ч.4 ст.190 КК України, у зв`язку з її смертю. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 вказана ухвала суду від 08.12.2020 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_8 залишена без змін.
З наведених рішень вбачається, що судами першої та апеляційної інстанції, встановлено, що у порушення ст.278 КПК України, підозра ОСОБА_8 фактично не вручена, оскільки остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Натомість прокурором у силу положень п.5 ч.1 ст.284 КПК України повинно було бути вирішено питання про закриття кримінального провадження, чого зроблено не було, а повідомлено про підозру ОСОБА_8 після її смерті.
Також судами констатовано, що ОСОБА_8 не набула статусу підозрюваної (обвинуваченої) у розумінні ч.1 ст. 42 КПК України, між нею та державою за життя фізичної особи був відсутній будь-який кримінально-правовий зв`язок, на момент смерті ОСОБА_8 до неї не було спрямовано жодних претензій кримінально-правового характеру (підозр) з боку держави, що в свою чергу виключає можливість здійснення судового провадження згаданої особи.
Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки дочка померлої ОСОБА_8 ОСОБА_9 , процесуального статусу в провадженні не мала, докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання смерті ОСОБА_8 , повідомлення про підозру Симйонка вручено 24.07.2020, тобто вже після настання її смерті, тому суд не вправі закрити кримінальне провадження з урахуванням встановлених КПК України повноважень.
Як вбачається з повторно поданого обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, на відміну від попереднього, останній містить відомості про те, що померлій ОСОБА_8 повідомлено про підозру 16.11.2021, шляхом вручення повідомлення про підозру особі, яка звернулася із заявою про реабілітацію - ОСОБА_9 .
Разом з тим, навіть за умов проведення слідчим нових процесуальних дій після повернення обвинувального акту, ОСОБА_8 через смерть не могла набути статусу підозрюваної, оскільки померла до пред`явлення їй підозри. Відтак встановлені ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.12.2020 та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20.04.2021 обставини не змінилися.
Нових обставин, які б надавали суду підстави дійти інших висновків ніж ті, що встановлені наведеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції не встановлено.

-5-

Враховуючи, те що ОСОБА_8 за час свого життя процесуального статусу підозрюваної не набула, докази для обґрунтованої підозри органами досудового розслідування було зібрано після настання смерті ОСОБА_8 , повідомлення про підозру ОСОБА_12 вручено 16.11.2021, тобто вже після настання смерті ОСОБА_8 , а тому суд першої інстанції з урахуванням принципів «правової визначеності», «стабільності та остаточності судових рішень», обґрунтовано вважав, що існує перешкода у призначенні кримінального провадження до судового розгляду.
Тому, ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта колегія суддів вважає законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою.
Доводи апеляційної скарги про те, що законодавством не встановлено обмеження щодо повідомлення про підозру померлій особі, оскільки на момент вчинення злочину вказана особа є суб`єктом кримінального правопорушення, як одного з елементів складу кримінального правопорушення, - апеляційний суд з врахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду про необхідність повернення прокурору обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_8 .
Разом з тим, апеляційний суд також вважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційною інстанцією істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.
Указані порушення слідчим та прокурором вимог КПК України апеляційний суд вважає такими, що унеможливлюють призначення обвинувального акта до судового розгляду та зумовлюють його повернення прокурору.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується і на такі прокурор не посилався у ході апеляційного розгляду.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів, окрім вищенаведеного, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.291,404,405,407,418,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 15.06.2022, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 повернуто прокурору,- без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: