ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 675/160/19
Провадження № 11-кп/4820/72/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000463 від 18 грудня 2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою повною загальною середньою, неодруженого, раніше судимого:
-22 грудня 2015 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.ст.115 ч.2 п.п. «6, 12», 289 ч.3, 70 ч.1 КК України до покарання у виді 13 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 березня 2016 року зараховано ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 23 липня 2015 року по 15 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, та призначено йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 7 (сім) місяців.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня проголошення вироку 07 червня 2021 року.

Документи, які приєднані до матеріалів кримінального провадження за постановами заступника начальника СВ Ізяславського ВП Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 від 25 та 27 грудня 2018 року ухвалено залишити при матеріалах кримінального провадження, а за постановою від 22 грудня 2018 року - повернути до особової справи засудженого, долучивши їх копії, завірені належним чином, до матеріалів кримінального провадження.

За вироком суду, ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у ДУ «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», розташованій у місті Ізяслав Хмельницької області, на шлях виправлення не став, та допустив 79 порушень режиму відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, зокрема 8 разів поміщався до дисциплінарного ізолятора (ДІЗО) та два рази до приміщення камерного типу (ПКТ) за наступних обставин.

01 липня 2018 року ОСОБА_7 вчинив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 04 год 15 хв під час нічної кількісної перевірки засуджених не виконав загальної команди «відбій», а знаходився в коридорі гуртожитку. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» сержанта внутрішньої служби ОСОБА_9 відреагував грубо та нетактовно, висловлював невдоволення режимом утримання, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186 від 29 грудня 2015 року (далі - ПВР), та ст.107 КВК України, за що 04 липня 2018 року був притягнений до дисциплінарної відповідальності у виді переведення до ПКТ терміном на 20 діб.

Засудженому роз`яснено, що вказані дії є невиконанням законних вимог адміністрації, та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст.391 КК України.

Після вчинення вказаного правопорушення та відбуття даного стягнення засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив чинити порушення вимог режиму утримання.

Так, 27 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_7 знову допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 08 год 50 хв під час проведення ранкової поіменної перевірки, шляхом подолання інженерної огорожі, намагався потрапити на відділення №4. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» сержанта внутрішньої служби ОСОБА_10 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІІ ПВР (у редакції 2015 року) та ст.107 КВК України, за що 05 вересня 2018 року був притягнений до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення «Попередження» правами начальника колонії.

27 серпня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягало в тому, що о 00 год 15 хв під час обходу відділення №5 не виконав загальної команди «відбій», а знаходився в локальній дільниці відділення. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» сержанта внутрішньої служби ОСОБА_11 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІІ ПВР (у редакції 2015 року) та ст.107 КВК України, за що 06 вересня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

06 вересня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 18 год 00 хв не вийшов на вечірню поіменну перевірку. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31) сержанта внутрішньої служби ОСОБА_12 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІІ ПВР (у редакції 2015 року) та ст.107 КВК України, за що 13 вересня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

Також 08 вересня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 00 год 10 хв під час проведення кількісної перевірки було виявлено молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшим сержантом внутрішньої служби ОСОБА_13 , що даний засуджений намагався потрапити шляхом подолання огорожі на відділення №4, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІІ ПВР (у редакції 2015 року) та ст.107 КВК України, за що 12 вересня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді поміщення в ДІЗО терміном на 14 діб правами начальника колонії.

02 жовтня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що о 05 год 05 хв під час проведення загальної команди «підйом» в камері ДІЗО №1 в категоричній формі відмовився здавати постільну білизну, яка видається на час сну, а саме: одіяло та простинь. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28 серпня 2018 року, та ст.107 КВК України, за що 04 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Попередження» правами начальника колонії.

Крім того, 10 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 14 год 40 хв молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_15 було виявлено, що вказаний засуджений пошкодив державне майно, а саме: спецодяг з підмінного фонду, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 16 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Попередження» правами начальника колонії.

11 жовтня 2018 року о 05 год 15 хв ОСОБА_7 під час загальної команди «підйом» у категоричній формі відмовився здавати постільні речі, а саме: одіяло, яке видається на час сну. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_15 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 17 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

12 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_7 о 05 год 02 хв під час проведення підйому в камері ДІЗО №1 у категоричній формі відмовився здати постільні речі, які видаються на час сну, а саме: одіяло, подушку та простирадло. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_16 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 18 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

Також 16 жовтня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що о 18 год 35 хв перешкоджав обходу житлових та комунальних приміщень відділення №5. На зроблені зауваження чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_17 відреагував грубо та нетактовно, висловлював своє невдоволення режимом утримання, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 19 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

24 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 21 год 15 хв під час проведення вечірньої поіменної перевірки засуджений намагався шляхом подолання огорожі потрапити у відділення №4. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_18 відреагував негативно, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 30 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.

29 жовтня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 00 год 10 хв під час проведення нічної кількісної перевірки засуджених вказаний засуджений намагався потрапити у відділення №4 шляхом подолання огорожі. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_19 не відреагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 31 жовтня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.

31 жовтня 2018 року засуджений ОСОБА_7 о 11 год 20 хв під час загального обшуку у відділенні № 5 відмовився виходити зі спального приміщення. На зроблені зауваження чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_17 відреагував грубо та нетактовно, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 05 листопада 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.

02 листопада 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 18 год 15 хв під час вечірньої поіменної перевірки, шляхом подолання віконної огорожі, намагався потрапити у відділення №4. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_13 не реагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 06 листопада 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді поміщення в ДІЗО терміном на 14 діб правами начальника колонії.

06 листопада 2018 року засуджений ОСОБА_7 о 21 год 15 хв під час вечірньої поіменної перевірки перешкоджав її проведенню та поводив себе нетактовно. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_13 відреагував грубою нецензурною лайкою у бік працівників адміністрації, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 15 листопада 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Попередження» правами начальника колонії.

Також 18 листопада 2018 року ОСОБА_7 о 05 год 10 хв під час проведення підйому в дисциплінарному ізоляторі в категоричній формі відмовився здавати свої спальні речі. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_20 не реагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 26 листопада 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Попередження» правами начальника колонії.

03 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 09 год 40 хв у категоричній формі відмовився виконати закону вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_21 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст.118 КВК України, а саме: підмітати у спальному приміщенні відділення, в якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону був забезпечений. Своїми діями порушив вимоги п.2 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 04 грудня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

03 грудня 2018 року ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що о 13 год 30 хв під час проведення масових заходів, а саме: обіду засуджених, вказаний засуджений не вийшов у їдальню установи. На зроблені зауваження молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_22 не реагував, чим порушив вимоги п.п.2, 3 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 06 грудня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

06 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що о 09 год 40 хв у категоричній формі відмовився виконати закону вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_21 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі, згідно ст.118 КВК України, а саме: підмітати у спальному приміщенні відділення, в якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону був забезпечений. Своїми діями порушив вимоги п. 2 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 07 грудня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Догани» правами начальника колонії.

10 грудня 2018 року засуджений ОСОБА_7 допустив порушення вимог режиму відбування покарання, а саме: о 09 год 40 хв у категоричній формі відмовився виконати закону вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_21 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст.118 КВК України, а саме: підмітати у спальному приміщенні відділення, в якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону був забезпечений. Своїми діями порушив вимоги п.2 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України, за що 11 грудня 2018 року був підданий дисциплінарному стягненню у виді оголошення «Суворої догани» правами начальника колонії.

Крім того, 13 грудня 2018 року вказаний засуджений вкотре допустив порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що о 9 год 40 хв безпідставно в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи ДУ «Ізяславська виправна колонія (№31)» старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_21 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст.118 КВК України, а саме: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону був забезпечений. Своїми діями порушив вимоги п. 2 Розділу ІІ ПВР (у редакції 2018 року) та ст.107 КВК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок Ізяславського районного суду від 07 червня 2021 року змінити в частині призначеного покарання змінити та застосувати до нього положення ст.69 КК України.

Уважав, що вирок місцевого суду є необґрунтованим.
Зазначав, що вину свою визнав, однак, суд першої інстанції не взяв цей факт до уваги.

Посилався на те, що в цьому випадку були наявні підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачає санкція ст.391 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 у поданій ним апеляційній скарзі не оспорюються, а тому у відповідності з нормами ст.404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Дії ОСОБА_7 за ст.391 КК України, кваліфіковані правильно.

Стосовно вимог апеляційної скарги обвинуваченого щодо пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст.69 КК України, судова колегія виходить з положень ст.ст.50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_23 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону та закріпленим у ст.71 КК України принципам призначення покарання.

При обранні розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд першої інстанції також взяв до уваги відомості стосовно особи обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем відбування покарання, раніше судимий.

При цьому відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття.

Одночасно, відповідно до ст.67 КК України суд обґрунтовано врахував обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочину.

Судом першої інстанції повною мірою досліджені всі обставини, які характеризують обвинуваченого в достатньому обсязі, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру призначеного обвинуваченому покарання, яке і так з урахуванням положень ст.71 КК України перебуває в мінімальній межі.

Наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності в сукупності із вчиненням інкримінованого злочину в період відбування покарання в місцях позбавлення волі, на думку колегії суддів, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_7 , що давало суду підстави для призначення саме такого розміру покарання.

Посилання обвинуваченого про наявність підстав для застосування до нього положень ст.69 КК України, поряд із встановленою відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України лише однієї пом`якшуючої покарання обставини та з урахуванням наявності обтяжуючої покарання обставини, що не оспорюється, та даних про особу обвинуваченого, судова колегія знаходить необґрунтованою.

Наявність пом`якшуючих покарання обставин та відомостей особи обвинуваченого ОСОБА_7 цілком обґрунтовано віднесені судом на користь призначеного покарання в мінімальній межі, визначеної санкцією ст.391 КК України та у відповідності з положеннями ст.63 КК України.

Отже, обставин, які б можна було віднести на користь зменшення розміру призначеного ОСОБА_7 покарання апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів обвинуваченого як неспроможних.

Ураховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_23 відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3