Березівський районний суд Одеської області
25.05.2022
Справа № 494/607/20
Провадження № 1-кп/494/80/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 26.03.2020 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою; АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд -
в с т а н о в и в :
22 березня 2020 року, приблизно о 01:00 год., більщ точний час не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на викрадення чужого майна, а саме дизельного палива з території ТОВ «Розквітне-Агро», що розташоване за адресою: вул. Центральна, буд 2Б, с. Розквіт, Березівського району, Одеської області.
На виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_4 взяв з гаражного приміщення свого домоволодіння 12 каністр об`ємом 20 літрів кожна каністра та одну каністру об`ємом 10 літрів, гумовий шланг, які завантажив до автомобіля марки Volkswagen, що перебував у користуванні ОСОБА_4 .

У продовження свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, на автомобілі Volkswagen прибув до території ТОВ Розквітне-Агро», що за адресою: вул. Цетральна, буд.2Б с. Розквіт, Березівського району, Одеської області.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до огорожі, яка складається з металевої сітки, де шляхом її розплітання пошкодив та незаконно проник на територію, де зберігається сільсько-господарська техніка ТОВ «Розквітне-Агоро».

Під час перебування на території ТОВ «Розквітне-Агро», що за адресою: вул. Центральна, буд. 2Б с. Розквіт Березівського району, Одеської області виявив транспортний засіб «Case», моделі 333, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Далі ОСОБА_4 зняв пробку з баку вказаного транспортного засобу марки«Case», моделі 333, реєстраційний номер НОМЕР_1 , де у принесені з собою 12 каністр, об`ємом 20 літрів кожна каністра та однієї каністри, об`ємом 10 літрів за допомогою гумового шлангу, злив 250 літрів дизельного палива, вартістю 26 грн. за один літр.

Діючи є єдиним умислом, ОСОБА_4 зазначені 12 каністр об`ємом 20 літрів кожна каністра та одну каністру об`ємом 10 літрів, наповнені дизельним паливом за декілька разів відніс та завантажив до автомобіля марки Volkswagen. З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши злочинними діями матеріальну шкоду ТОВ «Розквітне-Агро» на загальну суму 6500 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у сховище.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.
Так 22 березня 2020 року у нього виник умисел на викрадення палива. Для цього він взяв 12 каністр по 20 літрів, одну каністру об`ємом 10 літрів та шланг і поїхав своїм автомобілем Volkswagen до території ТОВ «Розквітне-Агро». Розплівши сітку паркана, ОСОБА_4 зазначив, що проник на територію вказаного товариства, де з трактору, марку та модель якого не пам`ятає, злив 250 літрів дизельного палива, яке виніс за межі території товариства, поскладав у свій автомобіль та завіс до себе додому. Паливо необхідне було йому для того, щоб засіяти власне поле. В подальшому, коли його дії були викриті, паливо повернув представнику потерпілого в повному обсязі. Шкодує за вчинене, розкаюється та запевняє, що не буде в майбутньому вчиняти кримінальні правопорушення.
Представник потерпілого ТОВ «Розквітне-Агро» - ОСОБА_5 в судовому засідання пояснив, що обвинувачений ОСОБА_4 повернув товариству паливо в повному обсязі. Будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає. Просив умовне покарання до обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального проступку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю, а тому він повинен за такі дії нести кримінальну відповідальність та підлягає покаранню.
Відтак дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яка поєднана з проникненням у сховище.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.
Загальні засади призначення покарання визначені ст.65 КК України.
Даною нормою закону визначено, що суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, доведення якого встановлено судом, карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Таким чином, при призначенні обвинуваченому покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином проти власності, його наслідки, дані про особу винного, який раніше не судимий, під наглядом в наркологічному диспансері не перебуває; на обліку в психіатра також не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання; пом`якшуючу вину обставину, передбачену ст. 66 КК України: щире каяття, що знайшла своє підтвердження під час судового провадження; відсутність, як зазначено органом досудового розслідування в обвинувальному акті, обтяжуючих вину обставин, передбачених ст. 67 КК України; відсутність матеріальних претензій зі сторони потерпілого та відшкодування шкоди.
За сукупності вище наведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням за ч.1 ст.75 КК України у відповідній редакції.
Обвинувачений, за наданими суду даними, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні трьох дітей, висловив щирий жаль з приводу скоєного і осуд своєї поведінки, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував потерпілому збитки у повному обсязі, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого у потерпілого немає.
Наведене у своїй сукупності безумовно свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку. Тому обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.
Також при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересами потерпілих щодо міри покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст. 368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Кримінальним правопорушенням ТОВ «Розквітне-Агро» спричинена матеріальна шкода в сумі 6500 грн, яка відшкодована в повному обсязі, шляхом повернення майна.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 судом не застосовувались.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири (4) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк в два (2) роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Речові докази: 250 літрів дизельного палива, яке передано на тимчасове відповідальне зберігання Товариства з обмеженою відповідальність «Розквітне-Агро», вважати переверненим за належністю власнику Товариству з обмеженою відповідальність «Розквітне-Агро».
Речові докази: 12 (дванадцять) полімерних каністр об`ємом 20 літрів та одну полімерну каністру об`ємом 10 літрів передані на тимчасове відповідальне зберігання ОСОБА_4 , вважати поверненими за належністю власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1