Справа № 138/2234/22
Провадження №:1-кс/138/558/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання дізнавача СД Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000413 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26.09.2022 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000413 від 25.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 24.09.2022 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що близько 20 години 44 хвилин при спробі перетину кордону України в пункті пропуску громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив підроблену довідку ВЛК.

24.09.2022 в ході проведення огляду місця події на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» працівниками поліції було виявлено та вилучено: довідку на ім`я ОСОБА_6 № 10136 від 14.03.2017, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_6 № Кр 72 від 02.06.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даним фактом 25.09.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000413 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування дізнавачем винесено постанову про приєднання вказаних вище документів до провадження як речових доказів.

На думку дізнавача вилучені документи зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких підстав, з метою збереження речових доказів, а також для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій дізнавач просить накласти арешт на: довідку на ім`я ОСОБА_6 № 10136 від 14.03.2017, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_6 № Кр 72 від 02.06.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені в ході проведення огляду місця події 24.09.2022.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, клопотання підтримали та просили його задовольнити. ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання до суду не з`явився. Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя встановив, що 25.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000413 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вказані відомості внесені на підставі повідомлення зі служби 102 про те, що близько 20 години 44 хвилин при спробі перетину кордону України в пункті пропуску громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив підроблену довідку ВЛК.

Під час огляду місця події на пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» за адресою вул. Соборна, 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, 24.09.2022 ОСОБА_6 надав документи, які було вилучено дізнавачем, а саме: довідку № 10136 від 14.03.2017, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку ВЛК на № Кр 72 від 02.06.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з наданих ОСОБА_6 пояснень від 24.09.2022, останній пред`явив на пункті пропуску «Могилів-Подільський-Отач» довідку ВЛК про те, що він не придатний до військової служби. Після огляду вказаного документу працівники прикордонної служби зателефонували до РТЦК, який видав вказану довідку і дізнались, що така довідка не видавалась.

Постановою дізнавача СД Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 від 26.09.2022 довідку на ім`я ОСОБА_6 № 10136 від 14.03.2017, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_6 № Кр 72 від 02.06.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000413.
Отже, дізнавач довів, що вказані документи можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметами, що могли бути набутими кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення такого майна.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309 ч. 1 п. 9, 372 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити повністю.

Накласти арешт на: довідку на ім`я ОСОБА_6 № 10136 від 14.03.2017, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_6 № Кр 72 від 02.06.2022 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були вилучені 24.09.2022 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, дізнавачу та ОСОБА_6
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1