Справа № 529/997/22
Провадження № 1-кп/529/204/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченої - ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000578 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Кневічі, м. Артем, Приморський край, Російська Федерація, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючої, раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
03 вересня 2022 року близько 14 год. 00 хв. обвинувачена ОСОБА_4 прийшла до будинку своєї матері ОСОБА_5 , що знаходиться по АДРЕСА_1 .

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в одній з кімнат будинку своєї матері, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, штовхнула матір ОСОБА_5 на підлогу, після чого нанесла останній один удар кулаком правої руки та один удар долонею правої руки в область лівого ока та перенісся, завдавши таким чином потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді ран м`яких тканин перенісся та гематоми м`яких тканин обличчя зліва. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 нанесла потерпілій ОСОБА_5 три удари правою ногою у взутті в область ребер справа, спричинивши потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому VIII-го ребра справа по середній підкрильцевій лінії зі зміщенням.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді нанесення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_4 19 вересня 2022 року уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулюванння обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, в якій вказано, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні нею вказаного вище злочину, щиро кається у вчиненому, з потерпілою примирилися, претензії з боку потерпілої відсутні.

У цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченою покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом, а також згоду сторін на його призначення та наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнала повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Просила суд затвердити угоду між нею та потерпілою та призначити узгоджене покарання. Вказала, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про примирення, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які їй були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до неї застосовано.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вказала, що укладення угоди було добровільним, за її ініціативою, вона примирилася із обвинуваченою ОСОБА_4 , не має до неї претензій, наслідки укладення угоди їй зрозумілі.

Прокурор вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 як таку, що відповідає вимогам закону.
Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши з приводу її затвердження думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що угода про примирення повинна бути затверджена за таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши доводи обвинуваченої, потерпілої, думку прокурора щодо можливості затвердження укладеної угоди про примирення, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 122 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтвердила, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що потерпіла та обвинувачена розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначення обвинуваченій визначеної в угоді міри покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої є вчинення кримінального правопорушення стосовно особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення стосовно іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 122 КК України, п. 1 ч. 3 314, 374, 376, ч. 3 ст. 394, 468, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 вересня 2022 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000578 від 03.09.2022 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області обвинуваченою, її захисником, законним представником чи потерпілою, її представником, законним представником з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1