справа № 208/891/20
№ провадження 1-кп/208/134/22
УХВАЛА
Іменем України

10 червня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001797 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка, Кобеляцького району, Полтавської області, громадянина України, не одруженого, працюючого тренером-викладачем з греко-римської боротьби у Верхньодніпровській дитячо-юнацькій школі, тренер 1-ї категорії, депутата Верхньодніпровської районної ради VII скликання, маючого вищу освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 30.10.2018 року, приблизно о 10.45 годині, у світлий час доби, ОСОБА_5 маючи посвідчення водія, керуючи належним йому технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 211140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вулиці Михайла Грушевського в м. Кам`янське, з боку вул. Звенигородська в напрямку вул. Сурської, по дорозі, що має двосторонню організацію руху з двома смугами в кожному напрямку.

У вищезазначений час, пішохід ОСОБА_4 , відповідно до п. 4.7 Правил дорожнього руху України (далі Правила), почала перетинати проїжджу частину вул. М. Грушевського по нерегульованому пішохідному переходу, справа наліво за напрямком руху автомобіля «ВАЗ 211140» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .

Під час руху в районі буд. 8 «А» по вул. М.Грушевська в м. Кам`янське, та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід», дорожньою розміткою 1.14.1. «Зебра» Правил, розташованого перед перехрестям вул. М.Грушевська з вул. С.Слісаренко, по якому здійснювала рух пішохід ОСОБА_9 , Ковтун як водій механічного транспортного засобу, не маючи перешкод технічного та механічного характеру, повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 18.1 Правил, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

У порушення вимог вищевказаних Правил, Ковтун наближаючись до вказаного нерегульованого пішохідного переходу, своєчасно не виявивши на ньому пішохода, швидкість свого руху не знизив, заходи гальмування своєчасно не застосував, та допустив наїзд правою бічною частиною керованого ним автомобілю на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво за напрямком руху автомобіля в темпі спокійного кроку, спричинивши останній тілесні ушкодження.

Порушення водієм ОСОБА_5 , п.18.1. Правил знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого через виросткового перелому лівої великогомілкової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних пошкоджень.

Досудовим слідством зазначені дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 УК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при визначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив суду, що 30.10.2018 року, приблизно о 10 годині 45 хвилин, він їхав по вул. М.Грушевського у м. Кам`янське, рухаючись з боку вул. Звенигородської у напрямку вул. Сурської. Швидкість його руху становила приблизно 30-40 км/год. Під`їжджаючи до самого пішохідного переходу, побачив, що пішоходи перейшли проїжджу частину дороги, і він поїхав далі. В той момент часу, коли автомобіль був на самому пішохідному переході, праворуч від себе, приблизно за 1,5 м. побачив пішохода, що йде у напрямку його автомобіля по пішохідному переходу та не дивиться в його сторону. Він вчасно не виявив пішохода, що йде, тому що піднімаючись нагору, його засліпило сонце. Далі стався сам удар та наїзд на пішохода правою передньою частиною керованого ним автомобіля, після чого він одразу зупинився.

Він вибіг для надання допомоги потерпілій, хтось викликав швидку допомогу і поліцію. В той же день, він їздив до реанімації щоб дізнатися за самопочуття потерпілої ОСОБА_4 , і в лікарні сплатив 7 500 гривень на її лікування.

Свою вину визнає повністю та щиро кається у скоєному. Цивільний позов про відшкодування майнової шкоди визнає в частині яка матеріально підтверджена, з врахуванням добровільно сплачених ним коштів на лікування потерпілої. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, визнає частково.

Захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності внаслідок закінчення строків давності. Перебіг строків давності, шляхом вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, не переривався. Ковтун від суду не ухилявся.

Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених адвокатом підстав. Нереабілітуючий характер такого закриття провадження, йому роз`яснено.

Прокурор, з урахуванням спливу строків давності, просив ухвалити по справі законне та обґрунтоване рішення.

Потерпіла підтвердила обставини свого травмування, як вони викладені в обвинувальному акті. Не заперечувала по суті клопотання сторони захисту. Заподіяна моральна шкода їй частково відшкодована.

Суд вислухав клопотання сторони захисту, учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначено:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом,...»

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд під час судового розгляду справи повинен переконатися незалежно від того, надійшла вона до суду з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що існують умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна ухвалити у визначеному порядку відповідне судове рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України обґрунтовано підтверджується: витягом з ЄРДР як підстави початку досудового слідства (т.2 а.с.1), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, з фототаблицями (т.2 а.с.9-16), постановою про визнання речовими доказами автомобіль «ВАЗ 211140» реєстраційний номер НОМЕР_1 ( т.2 а.с.17), висновком судово-медичної експертизи №44-Е від 17.01.2019 р. яким підтверджено заподіяння потерпілій ОСОБА_4 ушкодження середньої тяжкості (т.2 а.с.25-26), постановою про визнання речовим доказом від 13.12.2018 р. оптичного диск DVD-R «ALVERUS» з відеозаписом камер відеоспостереження (т.2 а.с.31-33), висновком експерта № 11/6.1/311 від 09.04.2019 р., згідно якого порушення водієм Ковтун ПДР знаходяться у причинному зв`язку з ДТП (т.2 а.с.39-45), висновком експерта №11/10.2/1187 від 08.11.2019 р. яким підтверджена робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 211140» реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.2 а.с.89-94), протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 (т.2 а.с. 98-106)

У відповідності до ст. 12 КК України, частину 1 ст. 286 КК України віднесено до нетяжких злочинів, з необережною формою вини, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років, і до дня набрання вироком законної сили, минуло три роки.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На час розгляду клопотання минуло більш ніж 3 роки з часу вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення. Даних про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, ухилення від суду, і як слідство переривання строків давності, до суду не надходило. Обвинувачений проти закриття кримінального провадження з зазначеної нереабілітуючої підстави, не заперечує.

Вирішуючи питання заявленого потерпілою цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Закриваючи кримінальне провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони захисту задовольнити.

ОСОБА_7 , звільнити від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження відповідно до ст. 284 ч.2 п.1 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведення експерти в загальній сумі 3 544, 08 гривень.

Речові докази по справі - автомобіль «ВАЗ 211140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знявши арешт з майна повернути власнику, оптичні диски з записами камер відео спостереження, зберігати при справі.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1