У Х В А Л А Справа № 932/3030/22

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1551/22

13 червня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000041 від 02.06.2022 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2022 року прокурор Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000041 від 02.06.2022 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Так, під час моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та відкритих інформаційних джерел Дніпровської міської ради встановлено факт використання завідомо підроблених документів для реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 та відведення у користування земельної ділянки за вказаною адресою.
Таким чином, внаслідок використання невстановленими досудовим розслідуванням особами підроблених документів та порушення державним реєстратором ОСОБА_4 вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно створено розділ про неіснуюче нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Щепкіна, 5а, яку в подальшому, відповідно до рішення головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами ДМР змінено на м. Дніпро, вул. Курчатова, 16а.
Прокурор у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власники майна, яке тимчасово вилученим не є, у судове засідання у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України не викликався, з метою забезпечення арешту майна та з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про можливість продовження протиправної діяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розгляд клопотання про арешт майна у відсутність слідчого.

Розглянувши клопотання, дослідивши долучені до нього додатки, приходжу до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що Центральною окружною прокуратурою міста Дніпра здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000041 від 02.06.2022 року, яке відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою прокурора від 10.06.2022 року нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000041.

Оскільки нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , можливо є об`єктом кримінально протиправних дій, погоджуюсь із висновком слідчого про його відповідність ознакам речових доказів, що визначені у ст. 98 КПК України.

Через те, що вказане у клопотанні нерухоме майно є речовим доказом по кримінальному провадженню, а також можливо предметом злочинного посягання, воно може бути неодноразово відчужене на користь третіх осіб, а тому клопотання прокурора в частині накладення арешту на нього у вигляді заборони на відчуження підлягає задоволенню.

Так, внаслідок того, що досудове слідство тільки розпочато, необхідні слідчі дії ще не проведенні, існують ризики у вигляді можливого приховування, втрати, знищення, перетворення майна його власником.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За вказаних вище підстав, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000041 від 02.06.2022 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ., шляхом заборони на його відчуження.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1