Справа № 742/4017/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/238/22
Категорія - ч.2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000873 від 27 серпня 2021 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2021 року,

щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левковичі Овруцького району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня його фактичного затримання, з 27 серпня 2021 року.

Питання про долю речових доказів і документів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як установив суд, в ніч на 27 серпня 2021 року, близько 01 години, по АДРЕСА_2 під час спільного розпиття алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час сварки, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідки своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взяв у праву руку кухонний ніж та завдав ним потерпілому ОСОБА_9 п`ять ударів в область лівої половини грудної клітки, внаслідок чого заподіяв чотири колото-різаних рани лівої половини грудної клітки, а саме: непроникаючу колото-різану рану в проекції лівої лопатки; проникаючу колото-різану рану по середньо-паховій лінії в проекції 3-го міжребер`я; проникаючу колото-різану рану по середньо-паховій лінії в 7-ому міжребер`ї; проникаючу колото-різану рану в 8-ому міжребер`ї по передньо-паховій лінії; які викликали геморагічний шок через масивну зовнішню та внутрішню кровотечу та лівобічний гемопневмоторакс (кров та повітря в плевральній порожнині), і відповідно до висновку судово-медичної експертизи №242 від 18 жовтня 2021року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_9 помер в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня».

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та за ч. 2 ст. 121 КК України знизити строк покарання до 5 років позбавлення волі.

Аргументує тим, що її підзахисний вчинив кримінальне правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання, яке було викликане аморальними та неправомірними діями з боку потерпілого та з перевищенням меж крайньої необхідності (вимушене заподіяння шкоди правоохоронюваним інтересам з метою запобігання небезпеці), оскільки потерпілий ОСОБА_9 словесно принижував її підзахисного, в тому числі і нецензурно відзивався про матір ОСОБА_8 , якому погрожував убивством розбитою горловиною пляшки.

Просить звернути увагу на те, що у судовому засіданні обвинувачений щиро покаявся та розповів про усі обставини вчинення кримінального правопорушення. На думку апелянта, перелічені нею обставини можуть бути визнані обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до п. 1, 8 та 9 ст. 66 КК України.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційні злочини, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

З огляду на обставини, що пом`якшують покарання, взявши до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, захисник вважає про наявність підстав для застосуванням положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого, яка просила про пом`якшення покарання, вказувала на похилий вік свого підзахисного, перенесений інсульт в умовах ізоляції під час очікування апеляційного перегляду, наявність дочки з вадами слуху, прокурора, яка не погодилася з доводами апеляційної скарги та просила вирок суду в частині призначеного покарання залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у навмисному заподіянні ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер у той же день в лікарні, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам.

Аргументи захисника про перебування ОСОБА_8 у стані крайньої необхідності, не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть пом`якшити покарання.

За змістом ст. 39 КК України, крайня необхідність - це правомірне заподіяння шкоди право охоронюваним інтересам з метою усунення небезпеки, що загрожує охоронюваним законом правам людини, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, якщо цю небезпеку в даній обстановці не можна бути усунута іншими засобами. При крайній необхідності шкода завдається третім особам або майну, до яких не може бути віднесений потерпілий, у якого з обвинуваченим виник конфлікт на ґрунті зловживання спиртними напоями.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував, що з потерпілим разом вживали спиртні напої. Коли обвинувачений прокинувся, то побачив, як потерпілий ОСОБА_9 сам п`є із пляшки спиртне, що викликало у нього обурення, пляшку з горілкою потерпілий йому не віддавав, лаявся, у тому числі нецензурно висловився про матір ОСОБА_8 , який взяв зі столу ножа і просив потерпілого заспокоїтися. У відповідь ОСОБА_9 розбив пляшку і став іти на нього зі словами, що вб`є, обвинувачений не пам`ятає нанесення ударів ножем, проте не виключає, що то зробив він. Він спав на дивані, коли прийшли працівники поліції та розбудили його.

Такі пояснення обвинуваченого про обставини загрози з боку потерпілого, а також посилання захисника на те, що потерпілий ОСОБА_9 словесно принижував її підзахисного, в тому числі і нецензурно висловлювався, не може свідчити про сильне душевне хвилювання ОСОБА_8 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав завдавати ножових поранень потерпілому саме за те, що останній сам вживав спиртне і не збирався з ним ділитися.

Суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого по відношенню до обвинуваченого, який не пригадує обставин завдання ножових поранень, у той час як добре пам`ятає про погрози потерпілого, не було, так само як і жодних тілесних ушкоджень на тілі обвинуваченого.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією ч. 2 статті 121 КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, обставин, які б істотно знижували ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та давали підстави для призначення покарання нижчого ніж визначено санкцією частини статті, що йому інкримінується, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 винуватість визнає частково, своєї поведінки і способу життя критично не оцінює, фактично перекладає свою винуватість у заподіянні ножових смертельних поранень потерпілому, на самого потерпілого.

Кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченого та потерпілого, що передувала цьому, дані про особу обвинуваченого, який характеризується формально позитивно, має хворобливий стан здоров`я, на чому наголошує захисник, були враховані судом першої інстанції під час обрання покарання у мінімально допустимих кримінальним законом межах та не можуть бути повторно прийняті до уваги апеляційним судом.

Санкція ч.2 ст. 121 КК України передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Отже, з урахуванням високої суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи, особи обвинуваченого, його справжнього ставлення до своїх дій, віку та стану здоров`я, суд першої інстанції обрав покарання, яке відповідає засадам призначення покарання та принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Законних підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає

У рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004 Конституційний Суд України висловив правову позицію з приводу критерію справедливості. Категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

За навмисне заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті потерпілого, з яким обвинувачений спільно розпивав спиртні напої, сім років позбавлення волі цілком відповідає критерію справедливості. Вік обвинуваченого, не може бути обставиною, що істотно знижує ступінь його небезпеки як особи, оскільки він завдав тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, який молодший від нього на 12 років і той помер передчасно.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2021 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_10 АНТИПЕЦЬ ОСОБА_11