В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження № 0008796 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Хмельницької області, Ізяславського району, с. Теліженці, українця, громадянина України, зі середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого фельдшером лаборантом в Київській міській дитячій лікарні № 2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 18 жовтня 2019 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по дворовій території вул. Миропільська в напрямку від будинку № 37 в бік будинку № 31 в м. Києві.

Під`їзна дорога до будинків вул. Миропільської має ширину 3,2 метри, дорожня розмітка відсутня.

Під час руху водій ОСОБА_5 , допустив порушення вимог п.: 10.9, Правил дорожнього руху України, а саме: п.10.9. ПДР України Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вище вказаних вимог правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_5 виразилось в тому, що він під час руху заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впевнився, що позаду його автомобіля нікого немає, та не звернувся за допомогою до інших осіб, чим порушив п. 10.9 ПДР України.

Так, ОСОБА_5 рухаючись заднім ходом по дворовій території вздовж будинку № 35 по вул. Миропільська в напрямку від будинку № 37 в бік будинку № 31в м. Києві, проїхавши заднім ходом 34,8 метра зі швидкістю приблизно 5-10 км/год, не побачив, що позаду його автомобіля по під`їзній дорозі до будинків рухається пішохід ОСОБА_8 яка направлялася в бік будинку № 31 по вул. Миропільська в м. Києві, в результаті чого, водій ОСОБА_5 здійснив наїзд на потерпілу задньою правою частиною свого автомобіля «Suzuki Vitara» в задню частину тіла пішохода ОСОБА_8 , від чого остання впала на асфальт, та отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а саме: закриту травму лівого плечового суглобу, вивих голки лівої плечевої кістки з відривом великого горбика зі зміщенням.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 12-1/2587 від 01.11.2019 року: 1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. 2. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом виконання вимог пункту 10.9 ПДР України. 3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.9 ПДР України.

4,5. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_8 в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового слідства (судом) самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України. 6. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-2021-2019 від 11.11.2019, в результаті даної ДТП пішохід ОСОБА_8 , отримала наступні тілесні ушкодження: закриту травму лівого плечового суглобу: вивих голки лівої плечевої кістки з відривом великого горбика зі зміщенням. Відповідно до п.п. 4.6 та 2.2.1/в «Правил», вказане тілесне ушкодження, відноситься до тілесного ушкодження СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі обставини кримінального правопорушення та показав, що дійсно 18 жовтня 2019 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, він керував транспортним засобом «Suzuki Vitara», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом на невеликій швидкості біля будинку № 35 по вул. Миропільській в м. Київ, почув невеликий поштовх, зупинився, та вийшов з транспортного засобу, поряд з ним перебувала його дружина, яка також вийшла із салону автомобіля, після чого вони побачили потерпілу ОСОБА_8 , яка знаходилася в лежачому положенні на асфальті, яка повідомила, що в неї болить плече, та попросила підняти її, та відвезти до відділення швидкої медичної допомоги, після чого він з дружиною допомогли потерпілій піднятися, та відвезли її до медичного закладу, в подальшому потерпіла відмовилася від госпіталізації.

Зокрема, показав, що через поштове відділення перераховував потерпілій ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 7500 гривень, однак, потерпіла їх не отримувала, через що він був змушений забрати кошти з відділення пошти. Крім того, він намагався відшкодувати потерпілій завдані збитки, та власноруч передати їй кошти, на що остання відмовилася, та відповіла, що все будемо вирішувати в суді. У скоєному каявся, зазначав, що жалкує, що так сталося, вибачився у потерпілої, та прохав його суворо не карати, не позбавляти права керування, оскільки єдиний його заробіток, пов`язаний з керуванням транспортним засобом.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 18 жовтня 2019 року, в денний час доби, перебувала біля будинку № 35 по вулиці Миропільська в м. Києві, переходила через пішохідну доріжку, щоб привітатися із сусідками, в цей час відчула два поштовхи, після чого впала, коли прийшла в себе, зрозуміла, що знаходиться під автомобілем, після чого зателефонувала дочці, яка сказала, що потрібно їхати в лікарню. Внаслідок зіткнення, вона отримала закриту травму лівого плечового суглобу, вивих голки лівої плечової кістки з відривом великого горбика зі зміщенням. Після того, що сталося, вона близько місяця перебувала у гіпсі. Зазначила, що після ДТП обвинувачений підходив до неї, спілкувався з нею, допоміг встати та провів її до свого автомобіля, відвіз у лікарню, де її оглянули, від госпіталізації вона відмовилася. Зокрема, пояснила, що обвинувачений через поштове відділення пересилав їй кошти, та оскільки була помилка в її прізвищі, вона їх не отримувала і не бажала отримувати, оскільки це питання хотіла вирішити в суді. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

У ході судового розгляду до участі в кримінальному провадженні було залучено в якості співвідповідача в частині, що стосується заявленого цивільного позову, ПАТ «Страхова компанія «Уніка», представник за дорученням ОСОБА_12 направила до суду відзив на цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначила, щодо відшкодування шкоди на лікування у розмірі 10000 гривень, зокрема відповідно до абз. 3 п. 24.1 ст. 24 Закону, витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Відповідно до наданих квитанцій, які було додано потерпілою ОСОБА_8 , сума витрат на лікування складає 488, 90 гривень. У випадку визнання винним ОСОБА_5 , ПАТ СК «Уніка» може бути виплачено суму в розмірі 488, 90 гривень.

Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 60000 гривень, то відповідно до ст. 26-1 Закону Страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Розмір моральної шкоди при страховій виплаті страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю згідно Закону прямо залежить від суми виплати за таку шкоду і не може перевищувати 5 % від суми такої виплати. Тож за умови обгрунтованості витрат на лікування у розмірі 488, 90 гривень, розмір моральної шкоди становитиме 24, 25 гривень. Відшкодування моральної шкоди страховиком за шкоду, заподіяну здоров`ю в більшому розмірі законом не передбачена.

Крім наведеного вище, повного визнання вини та щирого каяття ОСОБА_5 , показань потерпілої ОСОБА_8 , його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, які ніким не оспорюються, а саме: постановами про визнання та приєднання речових доказів від 24.10.2019 року; висновком експерта № 042-2021-2019 від 24.10.2019 року, згідно з яким, дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 18.10.2019 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце тілесні ушкодження, закрита травма лівого плечового суглобу, вивих голки лівої плечової кістки з відривом великого горбика зі зміщенням. зазначене тілесне ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості; висновком експерта № 12-1/2587 від 01.11.2019 року, згідно якого вбачається, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Suzuki Vitarа» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був керуватися вимогами пункту 10.9 ПДР України. 2. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Suzuki Vitarа» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом виконання вимог пункту 10.9 ПДР України. 3. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Suzuki Vitarа» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідності вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. 4.5. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_8 в умовах винекнення даної дорожньо-транспортної пригоди спеціальних знань в галузі судової автотехніки не потрібно, вони (дії) можуть бути оцінені органами досудового розслідування, судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 чинних Правил дорожнього руху України. 5. З технічної точки зору, причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля «Suzuki Vitarа» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимогам пункту 10.9 Правил дорожнього руху України. Питання стосовно перебування дій пішохода ОСОБА_8 в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної ДТП, може бути вирішене органами досудового розслідуванням, судом самостійно, матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у тому, що він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є невеликої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося, прохає вибачення у потерпілої, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Крім того, відповідно до наданих квитанцій, обвинуваченим ОСОБА_5 були спроби сплатити грошові кошти у розмірі 7500 гривень, що може свідчити про його бажання відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, а суд, відповідно до ст. 337 КПК України, позбавлений можливості самостійно встановлювати вказані обставини.

На підставі викладеного, з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного, наявності пом`якшуючих обставин, кримінальне правопорушення вчинене з необережності, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Розглядаючи наявний у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , з яким обвинувачений ОСОБА_5 погодився частково, а представник ПАТ «Страхова компанія «Уніка», надала відзив на позовну заяву, суд керується вимогами ч. 5 ст. 128 КПК України, відповідно до якої цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 у частині моральної шкоди на суму 10000 тис. грн., з яким останній погодився та моральної шкоди у розмірі 60000 гривень, з яким останній погодився частково.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Крім того, відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода полягає у тому, що у зв`язку із завданням шкоди потерпілій ОСОБА_8 , остання звичайно мала переживання, душевні страждання, що призвело до змін в організації її життя, оскільки вона була змушена звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду, тобто, у сукупності все це позначилось на укладі її життя. Порушення прав позивача на своєчасне отримання від винної особи відшкодування і зміна режиму життя позивача має між собою причинний зв`язок.

Проте, розмір моральної шкоди, який вказаний потерпілою 60 тисяч гривень, не є адекватним завданій моральній шкоді і не може бути засобом отримання доходу.

Як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.

Оцінивши доводи сторін судового провадження, суд дійшов до висновку про те, що грошова компенсація, завданої моральної шкоди саме діями ОСОБА_5 у розмірі 60000 грн. 00 коп. у даному випадку підлягає частковому задоволенню.

Розглядаючи цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди, завдана здоров`ю у розмірі 10 000 грн. 00 коп., яку потерпіла просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (співвідповідач), то вона підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами кримінального провадженн, виходячи з наступних підстав.

У матеріалах кримінального провадження знаходяться відповідні відомості щодо того, що цивільна відповідальність володільця транспортного засобу була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та за відсутності відомостей щодо того, що автомобіль вибув з володіння власника поза його бажанням вказана обставина є страховим випадком, відповідно до ст. ст. 20-1, 23, 23.1, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 16 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно зі ст. 21 Закону України «Про обов`язкове обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на дату ДТП була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3780902, укладеного з ПАТ «Страхова компанія «Уніка». Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну, складає 100 тис. грн., а за шкоду, завдану здоров`ю 200 тис. грн.

Розмір майнової шкоди, завданої здоров`ю потерпілої ОСОБА_8 , становить 10 000 грн. 00 коп., розмір моральної шкоди, спричиненої потерпілій душевними стражданнями, що становить 60000 гривень підлягає частковому стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Уніка», що відповідає вимогам ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 зазнала шкоди здоров`ю, отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості та проходила лікування, що потягло за собою обстеження та придбання медикаментів на загальну суму 10000 грн. 00 коп., що також підлягає частковому стягненню з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та відповідає ст. ст. 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З урахуванням поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження (явка в судові засідання) та призначеного покарання, суд вважає за можливе запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 128, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 суму моральної шкоди у розмірі 9975 гривень 75 копійок та суму матеріальної шкоди завданої здоров`ю у розмірі 9511 гривень 10 копійок.

Стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_8 суму моральної шкоди, у розмірі 24 грн. 25 коп. та суму шкоди завданої здоров`ю, у розмірі - 488 грн. 90 коп.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Suzuki Vitara» н.з. НОМЕР_1 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-2021-2019 від 11.11.2019 року в розмірі 555 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 12-1/2587 від 01.11.2019 року в розмірі 1256 гривні 08 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, представнику потерпілої, потерпілій.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: