Справа № 449/192/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2022 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чемеринці Львівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, розлучений, не працює, раніше несудимий, військовозобов`язаний,

обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення вимог абзацу 3 пункту 8 постанови КМ України «1192 від 02.08.2000 Про надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду та догляд за нею, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_7 , яка обмежена в самообслуговуванні, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога, 13.02.2020р. не повідомивши про зміну обставин управління праці та соціального захисту населення Перемишлянської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща, де перебував по 11.04.2020рік, а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого заволодів коштами державного бюджету у розмірі 6081 грн.

Окрім цього, продовжуючи свої протиправні дії 03.08.2020р. ОСОБА_5 повторно звернувся в управління праці та соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг на допомогу на догляд за ОСОБА_7 , яка згідно висновку лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, оскільки обмежена в самообслуговуванні, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку. 10.08.2020року призначено ОСОБА_5 зазначену допомогу, однак 22.08.2020р. не повідомивши про це управління праці та соціального захисту населення Перемишлянської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, ОСОБА_5 перетнув державний кордон України в напрямку Республіка Польща, де перебував по 28.11.2020р., а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого повторно заволодів коштами державного бюджету в розмірі 8472 грн.

Окрім цього, ОСОБА_5 достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на нього покладено обов`язки постійного догляду за ОСОБА_7 , яка обмежена в самообслуговуванні, здатності до спілкування та здатності контролювати свою поведінку, за виконання яких йому виплачується відповідна допомога,17.06.2021року не повідомив про це управління соціального захисту населення Львівської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги, перетнув державний кордон України в напрямку Республіка Польща, де перебував по 07.08.2021р., а відповідно не виконував покладених на нього обов`язків по догляду, внаслідок чого повторно заволодів коштами державного бюджету в розмірі 6567 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та шахрайство, вчинене повторно, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по ч.1 ст. 190 КК України та по ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю пояснив, що здійснював догляд за своєю сестрою ОСОБА_7 , однак йому були необхідні кошти і тому він поїхав працювати в Республіку Польща. За його відсутності догляд за сестрою здійснювали його батьки. Завдану шкоду відшкодував добровільно, самостійно повернувши всі отримані кошти. Просить його суворо не карати.

Незважаючи на визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 190КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, винність ОСОБА_5 в злочинах, вчинених при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

даними в судовому засіданні показаннями представника потерпілого - ОСОБА_4 , про те, що обвинувачений звернувся в управління праці та соціального захисту населення Перемишлянської РДА про призначення йому щомісячної грошової допомоги по догляду за ОСОБА_7 , яка потребує постійного стороннього догляду. При цьому, обвинувачений був ознайомлений, про що й розписався, що зобов`язується повідомити про зміну обставин управління праці та соціального захисту населення Перемишлянської РДА, що було б підставою для припинення виплати допомоги. Однак, ОСОБА_5 в повному обсязі відшкодував завдану шкоду, жодних претензій до нього немає.

Враховуючи, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, тому інші докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а вважаються встановленими судом. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК та ч. 2 ст. 190 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень визнав повністю, є особою молодого віку, раніше несудимий, за медичною допомого в психіатричний та наркологічні кабінети не звертався, по місцю проживання характеризується позитивно, завдану матеріальну шкоду відшкодував повністю, розкаюється у вчиненому, на досудовому слідстві сприяв розкриттю злочину, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданої матеріальної шкоди.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст.190 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1 /одного/ року 6 /шість/ місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1