Провадження №1-кп/523/847/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 31.08.2021 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000961 від 17.07.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Калінінград РФ, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у томі числі востаннє:

-11.04.2013 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнився 13.06.2019 року за відбуттям строку покарання;

-23.08.2017 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.391, ст.ст.71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяця з конфіскацією майна, звільнився 13.06.2019 року за відбуттям строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 31.08.2021 року, укладену між вказаним обвинуваченим в присутності його захисника та зазначеним вище прокурором,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 , 01.07.2021 року, приблизно о 19:15 годин, перебуваючи в приміщенні магазину «24 години» по пр.Добровольського 157 в м.Одесі, скориставшись відволіканням та залишенням робочого місця потерпілої ОСОБА_8 , впевнившись у відсутності уваги за його діями з боку сторонніх осіб, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з прилавку таємно викрав належне потерпілій майно два блоки сигарет марки «Marlboro red» і «Marlboro gold», вартістю 650грн. за блок, заволодівши якими вказаний підсудний з викраденим майном залишив місце кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд та спричинивши таким чином означеній потерпілій на загальну суму 1300грн.

Таким чином, за обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси із Суворовської окружної прокуратури м.Одеси разом з обвинувальним актом від 31.08.2021 року з додатками до нього у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України одночасно надійшла угода про визнання винуватості від тієї ж дати, укладена між зазначеним обвинуваченим в присутності його захисника ОСОБА_6 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_4 - з іншого, а також заява потерпілої ОСОБА_8 в порядку абзацу 2 п.3 ч.4 ст.469 КПК України щодо надання згоди прокурору на укладення угоди.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості й доданих до неї матеріалів, обвинуваченому ОСОБА_7 було роз`яснено право на загальний розгляд кримінального провадження судом, наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, й на додаток до цього - узгоджене питання призначення обвинуваченому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на 3 (три) місяця.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою провину в інкримінованому діянні та, будучи ознайомленим судом зі своїми правами, наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердив добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченим ОСОБА_7 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції, отримавши згоду на затвердження розглядуваної угоди.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаного обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Так, з огляду на ч.2 ст.185 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, що карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, а згідно п.1 примітки цієї ж статті, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або ст.187, 262 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.2 ст.50, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між її сторонами виду й розміру покарання зазначеному обвинуваченому, яке відповідає санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії нетяжких злочинів, а також суд приймає до уваги визнання обвинуваченим своєї провини та відсутність матеріальних претензій до нього з боку потерпілої ОСОБА_9 (за її заявою), особу обвинуваченого і стан його здоров`я - раніше судимий та неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів корисливої спрямованості, інкриміноване йому діяння у цьому кримінальному провадженні мало місце протягом непогашеної й не знятої у встановленому законом порядку судимості, забезпечений місцем реєстрації й проживання, на диспансерному обліку лікаря-психіатра не перебуває.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , слід віднести щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, як визначено у обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що в силу приписів ч.5 ст.65 КК України покарання обвинуваченому має відповідати узгодженим в угоді вимогам, з призначенням йому покарання у виді арешту, що за переконанням суду уявляється обґрунтованим і достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.60 КК України, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, а за ст.50 КВК України, особи, засуджені до арешту, відбувають покарання за місцем засудження в арештних домах.

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 31.08.2022 року, укладену в кримінальному провадженні №00000961 від 17.07.2021 року між прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси та ОСОБА_7 , обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в присутності захисника останнього ОСОБА_6 , - затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

В порядку ст.60 КК України, ст.ст.15, 50-51 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та його поміщення до арештного дому.

Виконання вироку в частині поміщення засудженого ОСОБА_7 до арештного дому для відбування покарання, покласти на начальника ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні - відеозапис, що міститься на цифровому носії СД-Р диску та зберігається в матеріалах досудового розслідування, - залишити зберігати у означених матеріалах.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_7 , а також направити для виконання до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та надати іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

С у д д я: ОСОБА_1