Справа № 524/3917/22
Провадження № 1-кп/524/455/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000577 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.06.2021 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 345, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі (вирок не набрав законної сили);

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.2 ст.355 КК України;

В С Т А Н О В И В :

11.05.2022, близько 8-ї години, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріалаи відносно яких виділені в окреме провадження, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на викрадення людини та незаконне позбавлення волі, з корисливою метою, на автомобілі «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору приїхав в двір багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 . Реалізовуючи спільний злочинний умисел направлений на викрадення людини, із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правового зобов`язання ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, дочекались, коли близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_6 вийшов з під`їзду вказаного будинку та несподівано наздогнавши останнього на автомобілі, нанісши потерпілому невстановлену кількість ударів в область обличчя, тулуба, кінцівок та проти його волі, взявши за руки та ноги заштовхали до автомобіля марки «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , чим обмежили його вільне пересування та поїхали у напрямку вул. Ярмаркова в м. Кременчук. У подальшому, ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, привезли та утримували ОСОБА_6 проти його волі у будівлі за адресою: м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 7. Під час незаконного утримання ОСОБА_6 у вказаній будівлі, його праву руку було приковано кайданками до металевої бочки. Після цього, 12.05.2022 близько 11 години ОСОБА_6 було звільнено та на автомобілі марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, вивезли до станції технічного обслуговування автомобілів по вул. Сумська в м. Кременчук, звідки потерпілий на автомобілі «Nissan Rogue», д.н.з. НОМЕР_3 приїхав додому. Внаслідок нанесення ушкоджень відповідно до висновку експерта №327 від 29.06.2022 року на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді:

- перелому правої виличної кістки та дуги зі зміщенням відламків, саден в скроневій ділянці та у зовнішньому краю правого ока; скалковий перелом 12-го ребра зліва та садно у проекції рівня 12-го ребра, -утворилися від дії тупого предмету за механізмом удару або удару-тертя, яким могли бути пальці рук, зажаті в кулак сторонньої людини, нога сторонньої людини, взута в сезонне взуття, або інший тупий предмет з обмеженою поверхнею як мінімум 2-х травмуючих впливів можливо в проміжок часу та при обставинах, на які вказують обставини постанови слідчого, дані медичної документації та зі слів підекспертного і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як не небезпечних для життя у момент спричинення, але таких які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін більше 21-ї доби, згідно пункту 2.2.1. правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України 6 від 17.01.1995 року;

- скалковий перелом кісток носа, синці параорбітальних ділянок, - утворились від дії тупого предмету, яким могли бути пальці рук, зажаті в кулаках сторонньої людини, нога сторонньої людини, взута в сезонне взуття, або інший тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею (можливо руків`я предмета схожого на пістолет, та або викрутка), як мінімум від одного травмуючого впливу, замеханізмом удару можливо в проміжку часу та при обставинах, на які вказують обставини постанови слідчого, дані медичної документації та зі слів підекспертного і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, якіспричинили короткочасний розлад здоров`я на термін не менше 6-ти діб та не більше 21 доби, згідно пункту 2.3, 2.3.2.а. правил судово-медичного визначення ступеню тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України 6 від 17.01.1995 року.

- садна верхньої губи, синця підборіддя, синців передпліччя, саден та синців тулуба утворились від дії тупого предмету, яким могли бути пальці рук, зажаті в кулак сторонньої людини, нога сторонньої людини, взута в сезонне взуття, або інший тупий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею (можливо руків`я предмета схожого на пістолет, та або викрутка), як мінімум від 12-ти травмуючих впливів, за механізмом удару або удару-тертя можливо в проміжок часу та при обставинах, на які вказують обставини постанови слідчого, дані медичної документації та зі слів підекспертного, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно пункту 2.3, 2.3.2.б, 2.3.5 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України 6 від 17.01.1995 року.

- крапкові рани у ліктьовому згині та синці у проекції 5-го ребра зліва сліди медичних маніпуляцій, та за ступенем тяжкості не розцінюються.

Крім цього, в період часу з 08 год. 30 хв. 11.05.2022 до 11 год. 00 хв. 12.05.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, діючи умисно, реалізуючи спільний злочинний умисел із корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою примушування ОСОБА_6 до виконання цивільно-правових зобов`язань повернення боргу, а саме грошових коштів у сумі 400 000 грн. в еквіваленті 15 000 доларів США, після викрадення ОСОБА_6 та утримання останнього в будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , погрожуючи фізичної розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та побоїв, а також наносячи удари в область голови, тулуба, кінцівок, висунули вимогу потерпілому про повернення особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, грошових коштів у сумі 400 000 грн. в еквіваленті 15 000 доларів США. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 та осіб, матеріали відносно яких виділені о креме провадження., потерпілий ОСОБА_6 пообіцяв виконати цивільно-правові зобов`язання із повернення боргу у строк до 20.05.2022, після чого був звільнений та перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України як викрадення людини, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань та за ч.2 ст. 355 КК України як вимагання, а саме примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я.

12.07.2022 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.2 ст. 146 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст. 355 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначено, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої останній надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не прибули, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Захисник ОСОБА_4 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України визнав повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якої він надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 13 травня 2022 року з визначенням застави . 20.05.2022 року ОСОБА_5 звільнено з Державної установи «Полтавська установи виконання покарань №23» у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_8 .
Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Із огляду на наведене, запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, а після припинення дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, тобто після вступу вироку в законну силу, повернути заставодавцю ОСОБА_8 , внесену на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації у Полтавській області заставу в розмірі 148860,00 гривень.
Доля речових доказів та питання процесуальних витрат судом не вирішується, оскільки угода розглядається у виділеному провадженні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 12 липня 2022 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 355 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.2 ст. 146 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 355 КК України у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_5 під вартою з 13 травня 2022 року по 20 травня 2022 року.

Застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Запобіжний захід ОСОБА_5 вигляді застави в розмірі 148860,00 гривень скасувати після набранням вироком законної сили. Грошові кошти в сумі 148860,00 гривень внесені в якості застави 20.05.2022 року, що зараховані на рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області (ЗКПО 26304855, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, розрахунковий рахунок UA8015950) - повернути заставодавцю ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_9