Справа № 752/8629/22
Провадження по справі №1-кп/752/1553/22
У Х В А Л А

01 серпня 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши в приміщенні суду в м. Києві підготовче судове засідання за кримінальним провадженням №0000130 відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
До Голосіївського районного суду м. Києва передано обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_3 .

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд. Крім того, заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування відповідно до п.4 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які на теперішній момент не зменшились та продовжують існувати.
Захисник поклався на розсуд суду, щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявив клопотання про обрання підзахисному запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання, або домашній арешт, вказував, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, на утриманні перебуває син 2002 року народження інвалід з дитинства, неповнолітня донька 2008 та батьки пенсіонери, матеріальна шкода не завдана, вина не доведена, пред`явлена підозра не обгрунтована і не підтверджена доказами.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення - повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, останній не місить формулювання обвинувачення. Вказані в обвинувальному акті відомості становлять зміст повідомлення про підозру. Виклад фактичних обставин провадження з підсумком про те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення не може замінити формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, серед іншого, такі відомості: виклад фактичних обставин справи кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Обвинувальний акт, який містить недоліки та суперечності, не узгоджується з вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82, п. 79).
Також слід врахувати, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94, п. 52; рішення від 25.07.2000 р. у справі «Матточіа проти Італії» №23969/94, п. 58; рішення від 20.04.2006 у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98, п. 34).
Відсутність конкретного викладення формулювання обвинувачення в обвинувальному акті може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Одеський апеляційний суд у рішенні від 03.06.2021 року, яким залишив ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 22.04.2021 року №0000136 про повернення обвинувального акту прокурору з аналогічних підстав без змін, обстоює таку ж позицію.
Щодо вирішення питань повернення обвинувального акту, рішення Апеляційних судів є остаточними, тому може використовуватись, як джерело права.
З огляду на викладене, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 314 КПК України, кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду, а обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених порушень.

Разом з тим, оскільки спливає строк дії запобіжного заходу, суд вважає за можливе розглянути це питання під час даного підготовчого судового засідання.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підлягає задоволенню з огляду на ризики та обставини визначені ст. 177-178 КПК України. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 , має паспорт громадянина Російської Федерації, його діти проживають на території АР Крим, що вказує на відсутність міцних соціальних зав`язків. Разом з тим, суд не виключає тиску на свідків, які ще не були допитані у справі.
При обранні найсуворішого виду запобіжного, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим. При цьому, клопотання захисника та обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобовязання чи домашнього арешту, не може бути задоволено з огляду на встановлені судом обставин та відсутність поданих захисником доказів, що запропонований ним запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутня інформація про міцні соціальні зв`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Керуючись ст.ст.314-317 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_3 , в порядку п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, повернути прокурору Автономної Республіки Крим та міста Севастополя для усунення виявлених порушень.

У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 30.09.2022 року включно.
Визначити ОСОБА_3 розмір застави, що становить 280 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка складає 694 680 (шістсот дев`яносто чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на ОСОБА_3 , у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та /або роботи.
Застава обвинуваченими або заставодавцями може бути внесена на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, за наступними реквізитами:
отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
Банк: Державна казначейська служба України в м. Києві
р/р № UA1012089
призначення платежу: застава за (П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали…(назва суду), від…(дата ухвали), по справі № …, внесені…(П.І.Б. особи, що вносить заставу).
Обвинувачений або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово Голосіївський районний суд м. Києва.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави протягом 60 днів.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1