Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6307/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності щодо питання стягнення процесуальних витрат,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2022 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження закрито.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання ухвалою законної сили: сухі рослини коноплі та суху подрібнену рослинну масу, які відповідно до постанови старшого слідчого здано на зберігання до камери зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області знищено.

До набрання ухвалою законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід не застосовувся.

В апеляційній скарзі прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2022 щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України змінити в частині вирішення питання про процесуальні витрати, посилаючись на істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону, стягнувши з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати на залучення експерта в сумі 770 грн. 35 копійок. У решті ухвалу просив залишити без змін.

Зазначає, що питання поняття та розподілу процесуальних витрат в кримінальному провадженні, у тому числі пов`язані з залученням експерта, регулюються положеннями ст. ст. 122, 124-126 КПК України. Положення ст.126 КПК України передбачає, що суд вирішує питання про судові витрати вироком або ухвалою, є загальними. Приписами КПК України не обмежено процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком.

Вказує, що не стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе лише у випадках ухвалення судом виправдувального вироку або закриття кримінального провадження за реабілітуючих підстав, атому ухвала суду щодо ОСОБА_7 підлягає зміні в частині вирішення питання про процесуальні витрати.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 подала письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , а ухвалу суду залишити без змін.

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом та кваліфікації дій обвинуваченого, просить ухвалу суду зміні в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді у Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001749.

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту у великих розмірах.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, просив закрити щодо нього кримінальне провадження, розуміє всі наслідки такого закриття.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2022 року звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження закрито.

Згідно ч.1 ст.126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень п.3 ч.1ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати, пов`язані із залученням експертів.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст.126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено і ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі 598/1781/17.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при постановленні ухвали від 13 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 в порушення вимог ст.126 КПК України та ст.372 КПК України, фактично не вирішив питання процесуальних витрат у цьому провадженні, обмежившись посиланням в мотивувальній частині оскаржуваного рішення про те, що в даному випадку питання стягнення процесуальних витрат підлягає вирішенню під час виконання ухвали суду.

В даному випадку недотримання судом норм ст.126 КПК України, як і норм ст.372 КПК України, є істотним порушеннями кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду прийняти законне, обґрунтоване рішення в частині відшкодування процесуальних витрат.

При цьому, як убачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування у провадженні проведено судово хімічну експертизу, витрати на проведення якої складають 770 гривень 35 копійок. Ці процесуальні втрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

При цьому заперечення захисника з посиланням виключно на положення ст.. 124 КПК України вказані висновки не спростовують.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині вирішення питання процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2022 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта, в сумі 770 грн. 35 копійок.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Кримінального Касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: