Справа № 304/55/22 Провадження № 1-кс/304/142/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2022 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 07 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

Повний текст ухвали оголошено учасникам провадження о 16.30 год 27 червня 2022 року.

старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 07 січня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без можливості внесення застави. Клопотання мотивує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 07 січня 2022 року близько 10.30 год невідомі особи, шляхом віджиму вікна, проникли всередину будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки умисно, таємно викрали грошові кошти у сумі 400 доларів США та 7 000 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду. Дану подію старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції капітаном поліції ОСОБА_6 07 січня 2022 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000004, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Також встановлено, що прокуратурою Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000011 від 19 січня 2022 року з кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України. Встановлено, що 18 січня 2022 року в період часу з 09.00 по 14.00 год невідомі особи, шляхом пошкодження внутрішнього замка на вхідних дверях, проникли всередину будинку АДРЕСА_4 , звідки викрали гроші в сумі 53 000 грн та золоті прикраси, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоду на суму біля 80 000 грн. Дану подію старшим слідчим СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції капітаном поліції ОСОБА_6 19 січня 2022 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000011, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вжитими заходами по вказаному кримінальному провадженні стало відомо, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 та з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою 18 січня 2022 року в період часу з 09.00 по 14.00 год, діючи з прямим умислом, таємно, повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, приїхали на невстановленому досудовим розслідування транспортному засобу на вул. М.Підгірянки у с. Зарічево Ужгородського району Закарпатської області, де впевнившись в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, через ворота зайшли на територію дворогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , в якому проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в подальшому, шляхом віджиму вхідних дверей проникли всередину будинку, звідки викрали грошові кошти в сумі 53 000 грн, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму. 23 лютого 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років. Підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово викликався до слідчого відділення для проведення слідчих дій, проте жодного разу не з`явився. Причини його неявки органу досудового розслідування невідомі. Згідно рапортів оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , вдома відсутній, а місце його перебування родичам та сусідам невідоме. Підтвердженням цього є проведення обшуків за місцем проживання останніх та допити родичів, які проживають спільно з підозрюваним. Враховуючи те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, а тому є підстави вважати, що такий переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чим перешкоджає кримінальному провадженню. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків з огляду на те, що останній перешкоджає кримінальному провадженню, а саме вже тривалий час переховується від органів досудового розслідування, уникає зустрічі з працівниками поліції, за місцем проживання тривалий час відсутній. Крім того, підозрюваний має реальну можливість впливати на свідків, оскільки йому відоме їх місце проживання, а тому він в змозі незаконно впливати на них шляхом залякування для зміни їх показів тощо. Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Оскільки за таких обставин, більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України та не можуть бути більш ефективними у порівнянні з триманням під вартою, тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання пір вартою строком на 60 діб з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили та просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 року, § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п. 55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

У судовому засіданні встановлено, що 07 січня 2022 року близько 10.30 год невідомі особи, шляхом віджиму вікна, проникли всередину будинку за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки умисно, таємно викрали грошові кошти у сумі 400 доларів США та 7 000 грн, чим потерпілому ОСОБА_7 спричинили матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 травня 2022 року, 07 січня 2022 року матеріали досудового розслідування за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України.

Також встановлено, що 23 лютого 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 на даний час офіційно не працевлаштований, будь-яких доходів не має, ніяким майном не володіє.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, переховуванням його від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, шляхом їх підкупу або залякування, а відтак до нього з огляду на положення ст. 177, 181 КПК України слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених цим Кодексом. У пункті 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що відноситься до категорії тяжкого злочину, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, та виходячи з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, відсутність постійного місця роботи, обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків буде передбачений цим Кодексом розмір у вигляді сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 240 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Також, роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 07 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22 серпня 2022 року (включно) із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави та невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 22 серпня 2022 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1