Справа №573/2101/21
Номер провадження 1-о/573/1/22

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2022 року колегія суддів Білопільського районного суду Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі заяву засудженої ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
22 червня 2022 року до суду надійшла вказана заява ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що вироком Білопільського районного суду від 22 грудня 2021 року її засуджено за ч. 4 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Підставою для перегляду зазначає те, що на день її засудження вона була вагітна, але сама ще про це не знала та суду не повідомила, тому не була звільнена від відбування покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з вагітністю на підставі ст. 79 КК України. Про вагітність дізналася 24 березня 2022 року, тому просила поновити строк на подання заяви про перегляд вироку, скасувати його та призначити їй покарання у виді позбавлення волі з урахуванням ст. 79 КК України із встановленням випробувального терміну.

06 липня 2022 року відкрито кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 . Питання про поновлення строку не вирішувалося, оскільки заяву ОСОБА_6 подала у строк, що визначений ч. 1 ст. 461 КПК України, тобто протягом трьох місяців після того, як дізналася про стан вагітності.

У судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 заяву підтримали, просили скасувати вирок та призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком, звільнивши її з-під варти.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_6 .

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не прибули.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими та виключними обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених та виключних обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

У своїй заяві про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_6 посилається на вимоги п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.

На підтвердження обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що необхідно переглянути, засуджена та захисник посилалися на лист №440/СУ-22 від 04 липня 2022 року Сумської міської медичної частини філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Сумській області, згідно з яким ОСОБА_6 станом на 04 липня 2022 року перебуває у стані вагітності 30-31 неділя (а. п. 173).

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

При цьому суд враховує, що важливим фактором при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Висновок щодо визначення нововиявлених обставин здійснено Верховним Судом під час розгляду справи №51-517ск18 від 12.05.2020, а саме, нововиявлені обставини - це є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним (Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду справа № 522/14170/17 від 03.02.2020).

У справі № 1-9/2004 від 26.02.2020 Верховний Суд дійшов таких висновків: «тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК, має здійснюватися в системному зв`язку з іншими положеннями КПК, у першу чергу, зі ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Отже, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду й особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Так, під час розгляду провадження саме ОСОБА_6 та прокурор дійшли спільної згоди та уклали угоду про винуватість, якою погодили ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. Судом було перевірено, що така згода засудженою надана добровільно, порушень вимог КК України та КПК України під час укладення угоди виявлено не було, а тому затвердив угоду. Правом на апеляційне оскарження вироку суду від 22 грудня 2021 року ОСОБА_6 не скористалася.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що обставина, на яку посилається засуджена як на нововиявлену, а саме перебування її у стані вагітності 2-3 тижні станом на 22 грудня 2021 року, не могла вплинути на правильність вироку Білопільського районного суду від 22 грудня 2021 року та не тягне за собою перегляду вказаного судового рішення в частині призначеного покарання та застосування вимог статті 79 КК України.

Окрім того, застосування норм статті 79 КК України є правом, а не обов`язком суду, і застосовуються вони саме під час ухвалення вироку, а не під час відбування засудженими покарання.

Тому суд зазначає, що засуджена, яка є вагітною, не позбавлена можливості звернутися до суду з відповідною заявою під час виконання вироку на підставі вимог статей 536 або 537 КПК України, ст. 83 КК України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що заява засудженої ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду від 22 грудня 2021 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 459-467 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Засудженій ОСОБА_6 відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Білопільського районного суду Сумської області від 22 грудня 2021 року, яким вона засуджена за ч. 4 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя

Судді