Справа № 522/9395/22
Провадження по справі № 1-кп/522/2076/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

08 серпня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 26.05.2022 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Легниця, Республіки Польща, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, перебуваючого на посаді начальника радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у військовому званні «майор», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 26.05.2022.

Під час підготовчого судового засідання захисник заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.44, ч. 3 ст.111 КК України та закриття кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 у судовому засіданні було роз`яснено, відповідно до ч.3 ст.285 КПК України, суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки такого звільнення, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію адвоката та надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.111 КК України, розуміючи той факт, що ч.3 ст. 111 КК України є нереабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, судових витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався, так само, як не застосовувались і інші заходи забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 призваний на військову службу в Збройні Сили України та прийняв Військову Присягу 12.01.1992, присягнувши ніколи не зрадити Українському народові, бути йому завжди вірним та відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватись Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю.

З цього часу ідо 08.02.2018 ОСОБА_3 проходив військову службу в Збройних Силах України на різних посадах та у різних військових званнях.

08.02.2018 року був звільнений з військової служби у запас другого розряду в зв`язку із станом здоров`я.

13.07.2021 року наказом ПК «Південь» №41 ОСОБА_3 призваний на військову службу по мобілізації та призначений на посаду начальника радіолокаційного вузлу в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Як військовослужбовець, начальник радіолокаційного вузлу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України майор ОСОБА_3 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно додержуватися Військової присяги, а також дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст. ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV, ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІV, що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити Українському народові; сумлінно і чесно виконувати вимоги військових статутів, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, громадянин України ОСОБА_3 , діючи всупереч обов`язку неухильного дотримання державної таємниці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив готування до державної зради у формі шпигунства та надання іноземній організації та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, за наступних обставин.

Наприкінці 2017 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) при перетині державного кордону України та ПМР через пункт пропуску «Первомайск» дружину ОСОБА_3 ОСОБА_6 було зупинено співробітниками Міністерства державної безпеки Придністровської Молдавської Республіки (далі МДБ ПМР), які взяли у неї контактний номер телефону її чоловіка, при цьому не пояснюючи мети.

Через декілька днів співробітник МДБ ПМР, який назвався ОСОБА_7 , в телефонній бесіді з ОСОБА_3 запропонував останньому зустрітися. Зустріч було проведено в м. Тирасполь в автомобілі співробітника МДБ ПМР, більш точного місця зустрічі та марку автомобіля в ході досудового розслідування не встановлено.

В ході зустрічі ОСОБА_3 зі співробітником МДБ ПМР на ім`я ОСОБА_7 , останній запропонував спілкування на довільні теми, між яким намагався дізнатися інформацію щодо різних питань військової тематики, подібних зустрічей було біля десяти.

На останній зустрічі у грудні 2017 року ОСОБА_3 з представником МДБ ПМР, останній повідомив ОСОБА_3 , що для благополучного вирішення питань щодо подальшого відвідування та проживання його родини на території ПМР є єдиний варіант - співробітництво з ним, а саме конфіденційне співробітництво на шкоду Україні.

Після досягнення всіх домовленостей між співробітником МДБ ПМР та військовослужбовцем ОСОБА_3 , останній надав добровільну письмову згоду на співробітництво з представником МДБ ПМР та обрав собі псевдонім « ОСОБА_8 ».

В подальшому, в період часу з початку 2018 року по 2022 рік представник МДБ ПМР на ім`я ОСОБА_7 періодично виходив на зв`язок з ОСОБА_3 , цікавився його життям та нагадував щодо його належності до агентурного апарату МДБ ПМР, але будь-яких завдань ОСОБА_3 не надавав.

Крім того, після поновлення 13.07.2021 ОСОБА_3 в лавах ЗСУ співробітник МДБ ПМР на ім`я ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_3 в м. Тирасполь Придністровської Молдавської Республіки та нагадав йому про те, що він наприкінці 2017 року надав добровільну згоду на співробітництво з ним, крім того повідомив, що на теперішній час йому необхідно отримати та передати інформацію з обмеженим доступом, а саме позивні вузлів зв`язку військових частин, частоти радіозв`язку, які використовуються, час їх змін, кодові таблиці для розшифрування інформації, яка передається з використанням радіозв`язку у мережах бойового управління.

Після зустрічі із співробітником МДБ ПМР на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_3 відразу направився до ДВКР СБУ з метою добровільного повідомлення органів СБУ про контакт з вказаним представником іноземної організації та отримання від нього злочинного завдання в проведені підривної діяльності проти України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, як: готування до державної зради, вчинене умисно громадянином України, на шкоду державній безпеці України: шпигунство та надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.111 КК України звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання (Стаття 111 із змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014).

Згідно ч. 3 ст. 111 КК України звільняється від кримінальної відповідальності громадянин України, якщо він на виконання злочинного завдання іноземної держави, іноземної організації або їх представників ніяких дій не вчинив і добровільно заявив органам державної влади про свій зв`язок з ними та про отримане завдання (в редакції Закону № 2113-IX від 03.03.2022).

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Частиною першою ст.285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст. 111 КК України та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 314-316, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника задовольнити, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.14 ч.1 ст.111 КК України, на підставі ч.3 ст.111 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 26.05.2022 стосовно ОСОБА_3 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали суду складено та проголошено 12.08.2022 року о 15:30 годині в залі суду № 131.

Суддя ОСОБА_9
08.08.2022