ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1447/22 Справа № 192/1464/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Солонянський районний суд Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жданово Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, має повну середню освіту, не одружений, громадянин України, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

30 грудня 2015 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

07 липня 2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 160 годин громадських робіт;

11 жовтня 2021 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років;
- за ч. 1 ст. 121 КК України - у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначенодо відбуття ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Строк покарання рахувати з 20 серпня 2021 року, зарахувано таким чином строк попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання з розрахунку один день тримання під вартою дорівнює одному дню позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 20 серпня 2021 року приблизно о 13 годині 25 хвилин перебував по АДРЕСА_1 та на ґрунті неприязних відносин у нього раптово виник умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи завдати останньому тілесні ушкодження, ОСОБА_8 тримаючи дерев`яну палицю в руках, підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та знаходячись навпроти нього, наніс йому не менше 5 ударів в область голови та обличчя, в результаті чого потерпілий впав на ґрунтове покриття. Далі ОСОБА_8 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, взутими ногами продовжив завдати тілесні ушкодження ОСОБА_9 в хаотичному порядку по різним частинам тіла та голові останнього і наніс не менше 10 ударів, в результаті чого завдав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню з вогнищем забиття речовини головного мозку в передньому відділі верхньої скроневої звивини ліворуч, гострої субдуральної гематоми ліворуч, субарахноїдального крововиливу, синців в обох параорбітальних областях, забійно-рваної рани нижньої повіки правого ока з випадінням ретробульбарної клітковини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
Дані умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Також ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин прийшов до приміщення житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_10 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вбивство останнього, умисно, протиправно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, наніс йому не менше 10 ударів кулаками рук та ногами в область тулуба та голови, після чого взяв в руки дерев`яну палицю та наніс не менше 10 ударів по голові, шиї та різним частинам тіла ОСОБА_10 .
Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла, а саме: внутрішньо-черепну травму - забиту рану у правій тім`яній ділянці, два садна у тім`яній ділянці, одне садно у лобній ділянці, одне садно у лівій виличній ділянці, синець на повіках лівого ока, забита рана на тлі синців у зовнішнього кута правого ока та на підборідді праворуч, розрив з крововиливами в м`які тканини на слизовій оболонці нижньої губи; крововилив в м`які тканини голови у правій та лівій скроневих ділянках з розповсюдженням на лобні та потиличні ділянки, ізольований крововилив в м`які тканини голови у потиличній ділянці, крововилив в речовину та під оболонки головного мозку; закриту тупу травму шиї у вигляді не менше двох внутрішньо-шкірних крововиливів на шиї, крововиливи в м`які тканини на правій передньо-бічній поверхні шиї, у товщу щитоподібної залози, неповного вертикального незавершеного перелому нижнього краю лівої пластинки щитоподібного хряща; закриту травму грудної клітини у вигляді одного садна у правій підключичній ділянці, одного садна у лівій лопатковій ділянці, одного садна у проекції кута лівої лопатки, не менше 3 саден у проекції правої лопатки, не менше 6 саден у проекціях остистих відростків від 9 грудного хребця до верхнього краю крижової кістки, у проекції крижової кістки, переломи 9-11 правих ребер по передній пахвовій лінії та 7,8,9 лівих ребер між передньою пахвовою та середньо-ключичною лініями, з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливами в ділянках переломів; забої легень; крововиливи в навколо ниркову клітковину; ознаки шоку - нерівномірне кровонаправлення внутрішніх органів, крововиливи під ендокардом серця (плями Мінакова); ушкодження кінцівок один синець на задній поверхні лівого передпліччя, один синець на задній поверхні правого передпліччя, один синець на передній поверхні правого стегна, не менше 3 синців у нижній третині правої гомілки, один синець на правій стопі на внутрішній її поверхні, один синець на тильній поверхні правої стопи у основи пальців та один синець на зовнішній поверхні правої стопи, садна у проекції ліктьових відростків, забита рана в ділянці правого ліктьового відростка; дві поверхневі різані рани на правій бічній поверхні шиї, одна поверхнева різана рана на зовнішній поверхні правого зап`ястка; сліпа непроникаюча колото-різана рана з осадненням у проекції крижової кістки.
Від умисних дій ОСОБА_8 відразу приблизно о 14 годині 30 хвилин 20 серпня 2021 року смерть ОСОБА_10 настала від сумісної тупої травми тіла, що включала в себе внутрішньочерепну травму з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку, закриту тупу травму органокомплексу шиї з переломом щитоподібного хряща, закриту тупу травму грудної клітини з двобічними переломами ребер, які ускладнилися розвитком шоку.
Такі умисні дії ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі просить вирок Солонянський районний суд Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України в частині призначеного покарання обвинуваченому змінити, пом`якшити покарання та призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, мотивуючи такі вимоги тим, що призначене судом покарання через свою суворість не відповідає тяжкості вчиненим злочинам та особі обвинуваченого.
Зокрема, захисник вважає, що судом в достатній мірі не було враховано обставини, що пом`якшують покарання щиросердне каяття, активне сприяння слідству. Вважає, що на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи інформацію про особистість підсудного, наявності пом`якшуючої обставини покарання та відсутності обтяжуючих, достатнім у даному випадку було б покарання у позбавлення волі строком на 8 років. З урахуванням того факту, що санкції статтей передбачає призначення покарання в межах мінімального строку, суд, фактично призначив максимальне покарання в межах санкції статтей, що не відповідає вимогам чинною законодавства та особі засудженого.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок Солонянський районний суд Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України скасувати, у зв`язку із тим, що призначене судом покарання є занадто суворим.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Апеляційну скаргу свого підзахисного, також, підтримав.
Обвинувачений в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підтримав, просив її задовольнити. Свою апеляційну скаргу обвинувачений, також, підтримав, пояснив суду, що не згоден із вироком в частині призначеного йому покарання, оскільки вважає його занадто суворим.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого заперечував, посилався на їх безпідставність та необґрунтованість, просив залишити скарги без задоволення, а вирок суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_11 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_11 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий, характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти життя та здоров`я особи і виразились в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, а також, в умисному заподіянні смерті іншій людині та правильно врахував ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_11 , який раніше неодноразово судимий за вчинення проступків проти життя та здоров`я особи, але належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини тяжкий та особливо тяжкий, трагічним наслідком якого є смерть особи, не працює, тобто не має постійного джерела доходу, корисним суспільним трудом не зайнятий, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків в обвинуваченого, має місце проживання та реєстрації, за яким обвинувачений характеризується негативно, як схильний до бійок та скандалів, не перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, відсутність обставин які пом`якшують чи обтяжують покарання, а також, те що обвинувачений в ході судового провадження вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнавав лише частково, думку потерпілого та наслідки від злочинних дій обвинуваченого, зокрема, те, що потерпілий ОСОБА_9 після побиття обвинуваченим отримав І групу інвалідності, а також, наслідки у виді настання смерті ОСОБА_10 та призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років, яке повністю відповідає тяжкості вчиненим кримінальним правопорушенням, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника та обвинуваченого про те, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 через свою суворість не відповідає обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Доводи захисника обвинуваченого про те, що судом першої інстанції при призначенні покарання не було враховано наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки як вбачається до матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 відомостей про наявність обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання не містить, а в ході судового провадження вина у вчинених злочинах була визнана ОСОБА_8 лише частково, що також суперечить принципу щиросердного каяття.
Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що достатнім для виправлення обвинуваченого було б покарання в мінімальних межах санкцій ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років, також не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку, оскільки як вбачається із досліджених судом першої інстанції даних про особу ОСОБА_8 , останній і раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення проступків проти життя та здоров`я особи, проте належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий злочини, невідворотними наслідками яких є отримання одним із потерпілих інвалідності І групи, а для іншого смерть, за місцем проживання обвинувачений теж характеризується негативно, як особа схильна до лайок і бійок, а тому підстав для зміни вироку суду в частині призначеного обвинуваченому покарання та пом`якшення обраної міри у виді позбавлення волі строком на 15 років, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_8 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про його особу, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Солонянський районний суд Дніпропетровської області від 16 березня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4