ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1206/22 Номер провадження 11-кп/814/1853/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 / в режимі відеоконференції/

його захисника адвоката ОСОБА_8

та представника колонії ОСОБА_9 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 червня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Урал Баймакського району Башкирії РФ, проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого : 18.11.2013 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 246 ч.1 КК України до штрафу 850 грн..
засудженого : 11.01.2019 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 286 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки,-
відмовлено у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Відмовляючи в задоволенні клопотання районний суд зазначив, що ОСОБА_7 в повній мірі не довів своє виправлення, а тому застосування до нього умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом в інтересах засудженого подана апеляційна скарга в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_7 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДО, районний суд не звернув увагу на те, що засуджений ОСОБА_7 за місцем відбування покарання, а саме в Державній установі «Машівська виправна колонія №9» характеризується з позитивної сторони, що свідчить те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Позиції учасників апеляційного провадження.
Засуджений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.

Представник колонії просив задовольнити скаргу.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженого.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 11.01.2019 року вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.286 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки.
Кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинено в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок ДТП загинула особа.
Початок строку відбування покарання : 02.05.2019 року. Кінець строку відбування покарання : 02.11.2023 року.
На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_7 відбув встановлену законом частину покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення , а саме відбув Ѕ частини призначеного судом строку покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Отже, на момент розгляду спільного подання ОСОБА_7 формально набув право на застосування до нього ст. 82 КК України.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Колегією суддів враховуються позитивні характеристики ОСОБА_7 , офіційно працевлаштований робітником контрагенського об`єкту установи.
Однак, аналізуючи матеріали особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 тільки став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_7 , хоча і був шість разів заохочений, проте за період відбування покарання в місцях позбавлення волі мав два стягнення у вигляді поперження за зберігання заборонених предметів, останній раз 30.12.2019 року та догани вживання спиртних напоїв, останній раз 19.06.2020 року.
Таким чином, оскільки умовою заміни покарання є не тільки сумлінне ставлення до праці, але й сумлінна поведінка протягом всього строку відбування, а засуджений ОСОБА_7 хоча і має заохочення, але в той час двічі допустив порушення встановлених заборон, за що його було притягнуто до відповідальності, тобто його поведінка не є бездоганною за увесь період відбування покарання.
Рішенням комісії ДУ "Крюківська виправна колонія №29" від 11.08.2021 року в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення.
Рішенням комісії ДУ "Крюківська виправна колонія №29" від 24.02.2022 року в застосуванні до засудженого ОСОБА_7 ст. 81 КК України відмовлено, як такому, що стає на шлях виправлення.
Засуджений звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення 21 квітня 2022 року, тобто менш ніж через два місяці після прийнятття комісією рішення про відмову в умовно дострокову звільненні
За таких обставин, на переконання колегії суддів, з огляду на поведінку засудженого під час відбування покарання, який поряд із заохоченнями, періодично допускав суттєві порушення встановленого режиму утримання, за що піддавався накладенню стягнень, неможливо дійти беззаперечного висновку про те, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним та стосовно нього може бути застосовано умовано дострокове звільнення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що заява засудженого про умовно-дострокове його звільнення є передчасною, є обгрунтованим, а торму підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається..

Керуючись ст. ст.81,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 30 червня 2022 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3