Дата документу 29.04.2022 Справа № 554/2441/22
Провадження № 1-кс/554/4067/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000791 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

У провадженні СУ ГУ Національної поліції у Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 22.11.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Також, указом президента України № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб та указом президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи та розуміючи, що в Україні запроваджено воєнний стан, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_7 , працюючи на посаді помічника машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), ОСОБА_8 , який працює на посаді машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), ОСОБА_9 , який працює на посаді помічника машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), ОСОБА_10 , який працює на посаді помічника машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), маючи прямий умисел, який направлений на привласнення дизельного пального Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), яке було їм ввірене, під час робочих змін, у вигляді створення штучного надлишку під час руху локомотивного тепловозу, з метою подальшого привласнення даного пального для його продажу та отримання грошових коштів вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин:

21.04.2022 року о 16:35 год. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 будучи на робочій зміні в локомотивній бригаді, під час дії воєнного стану на території України та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення майна - дизельного пального, отримали від ОСОБА_7 , який того дня був не в робочій зміні, пусті пластикові каністри в кількості 40 шт., об`ємом близько 20 л. кожна. Того ж дня, під час руху тепловоза по залізничному шляху, ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 за допомогою гумового шлангу злили із паливного баку тепловозу до заздалегідь підготовлених пластикових каністр, ввірене їм для виконання поставлених завдань дизельне пальне, належне Локомотивному депо Гребінка (ТЧ-12), загальним об`ємом 800 л. Після чого, по ходу руху тепловозу, слідуючи по залізничній колії ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_9 , скинули заповненні каністри дизельним пальним, до заздалегідь обумовленого місця, яке знаходиться між вул. Польова та територією ПАТ «ДПКЗУ», Гребінківський елеватор, за адресою пров. Пирятинський, 46, м. Гребінка Полтавської області, де того ж дня, близько 18:40 год. ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , завантажив до автомобіля ВАЗ 2101, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вищевказані пластикові каністри в кількості 40 шт., заповнені дизельним пальним, загальним об`ємом 800 л. Після чого, перевіз їх до гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , для подальшої їх реалізації.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які виразились у привласненні майна дизельного пального, спричинили Локомотивному депо Гребінка (ТЧ-12) матеріальної шкоди.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 191 КК України, а саме у вчиненні привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" було введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Також, указом президента України № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб та указом президента України № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому ОСОБА_4 , достовірно знаючи та розуміючи, що в Україні запроваджено воєнний стан, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_7 , який працюює на посаді помічника машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), ОСОБА_11 , який працює на посаді машиніста Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , маючи прямий умисел, який направлений на привласнення дизельного пального Локомотивного депо Гребінка (ТЧ-12), яке було їм ввірене, під час робочих змін, у вигляді створення штучного надлишку під час руху локомотивного тепловозу, з метою подальшого привласнення даного пального для його продажу та отримання грошових коштів вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин:

28.04.2022 року о 05:15 год. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 будучи на робочій зміні в локомотивній бригаді, під час дії воєнного стану на території України та реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення майна - дизельного пального, отримали пусті пластикові каністри в кількості 13 шт., об`ємом близько 20 л. кожна. Того ж дня, під час руху тепловоза по залізничному шляху, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_11 за допомогою гумового шлангу злили із паливного баку тепловозу до заздалегідь підготовлених пластикових каністр, ввірене їм для виконання поставлених завдань дизельне пальне, належне Локомотивному депо Гребінка (ТЧ-12), загальним об`ємом 260 л. Після чого, по ходу руху тепловозу, слідуючи по залізничній колії ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , скинули заповненні каністри дизельним пальним, до заздалегідь обумовленого місця, яке знаходиться неподалік Локомотивного депо м. Гребінка (ТЧ-12), де того ж дня, близько 11:40 год. ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_12 , завантажив до автомобіля ВАЗ 2101, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вищевказані пластикові каністри в кількості 13 шт., заповнені дизельним пальним, загальним об`ємом 260 л. Після чого, намагалися їх перевезти до приміщення за адресою в АДРЕСА_3 , однак того ж дня були затримання працівниками поліції.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 ОСОБА_12 , які виразились у привласненні майна дизельного пального, спричинили Локомотивному депо Гребінка (ТЧ-12) матеріальної шкоди.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 191 КК України, а саме у вчиненні привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

28.04.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зактримано в порядку п. 1, ч. 1, ст. 208 КПК України.
28.04.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.
З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.
Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти застави.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, але просив встановити менший розмір застави.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Встановлено, що 28.04.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку п. 1, ч. 1, ст. 208 КПК України.
28.04.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.
В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою.
При цьому, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, в судовому засіданні стороною кримінального провадження надані докази, які на думку слідчого судді свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом о/у ОПВ УКР ГУНП в Полтавській області стосовно вчинення злочину передбаченого ст. 191 КК України, групою осіб; протоколом про результати проведення негласної слідчої дії візуального спостереження за особою від 07.02.2022; протоколом обшуку від 28.04.2022; протоколом затримання особи ОСОБА_4 , речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;
- наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
- жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.
Суд, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Одночасно, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує недоведеність на даний момент стороною обвинувачення наявності обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, а відтак вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
У відповідності до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 182-183, 193-194,196-197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 17 год. 28 хв. 28 квітня 2022 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 26.06.2022 року, 17 год.28 хв.

Розмір застави визначити у межах 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р U A0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім`я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1