Справа № 456/3434/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/292/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 ,
з участю: прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 23.03.2018 року
Вирішено питання про речові докази.
Згідно оскаржуваного вироку суду, ОСОБА_7 , 23.03.2018, в період часу з 05 години 00 хвилин до 07 години 18 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв в одній із кімнат вказаного будинку, у ході конфлікту із сином ОСОБА_9 та його товаришем ОСОБА_10 , що виник раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на вчинення умисного вбивства вказаних осіб, наніс ножем ОСОБА_10 два удари в ділянку грудної клітки в область серця, один удар в область правої пахви, шість ударів в область спини, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді ран грудної клітки, а саме: 2 проникаючі зліва по біля-грудинній лінії на рівні 4,6 ребра, 1 непроникаючої рани грудної клітки справа на рівні 2 ребра по середньопахвинній лінії, 2 проникаючі рани грудної клітки по лопатковій лінії зліва на рівні 6,8 ребра, 2 проникаючі рани грудної клітки зліва по біля хребтовій лінії на рівні 4,6 ребра, пошкодження пристінкової плеври грудної клітки, 2 рани лівої легені по задній поверхні в середній та нижній третині нижньої долі, наскрізне ушкодження висхідної частини дуги аорти, серцевої сорочки та лівого шлуночка серця по передній поверхні, являються небезпечними для життя на момент утворення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ОСОБА_10 наступила фізіологічна (незворотня) смерть.
Окрім цього, ОСОБА_7 у вище вказаний час та при вище наведених обставинах наніс ножем ОСОБА_9 три удари в область шиї та два удари в область спини, спричинивши згідно висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження в вигляді колото-різаних ушкоджень шиї з ушкодженням м`язів шиї, трахеї та сонної артерії, дві проникаючі колото-різані рани грудної клітки по задній поверхні зліва в 4,5 міжребір`ї, являються небезпечними для життя на момент творення і по цій ознаці відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в ОСОБА_9 наступила фізіологічна (незворотня) смерть.
На цей вирок суду захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить оскаржуваний вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати.
Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим, винесений з порушенням норм процесуального та матеріального права, допущено неповноту судового розгляду.
В апеляційній скарзі захисник покликається на те, що слідчі дії з ОСОБА_7 проводилися до часу винесення протоколу затримання підозрюваної особи в тому числі без участі захисника, чим порушено право на захист, вказує, що протокол огляду місця події від 23.03.2018 року слідчим суддею був узаконений лише 26.03.2018 року, тобто по спливу значного проміжку часу, а тому такий не може вважатися належним та допустимим доказом.

Також захисник вважає, неналежними та недопустимими доказами висновок експерта №61 від 26.03.2018 року, оскільки експерт не був належним чином попереджений про кримінальну відповідальність, покази свідка ОСОБА_11 , яка на час судового розгляду померла і судом необґрунтовано було взято до уваги свідчення, дані нею під час досудового розслідування та орган досудового розслідування не звертався з відповідним зверненням до слідчого судді, при цьому обвинувачений стверджував, що свідок ОСОБА_11 останні роки часто проходила лікування в психіатричному закладі, а тому є сумнів в її адекватній поведінці. Крім цього, захисник вказує, що судом не проведено одночасного допиту ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , жоден з допитаних судом свідків не був очевидцем події злочину, тобто відсутні докази що саме ОСОБА_7 наносив удари потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

На підтримання своїх апеляційний вимог обвинувачений покликається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні прямі докази, що доводять його вину у скоєному, вилучені ножі в домогосподарстві не мають на собі слідів крові потерпілих, вважає показання ОСОБА_12 неналежним доказом, доказами у справі не доведено наявності мотиву скоєння злочину. Також обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що виявлені в нього тілесні ушкодження були нанесені йому працівниками поліції під час та після затримання з метою зізнання у скоєнні злочину, на його переконання суд необґрунтовано поклав в основу вироку результати проходження ОСОБА_12 поліграфу, останні показання свої надавав в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово здійснював фізичне насильство над обвинуваченим, і як наслідок обвинувачений вважає, що саме ОСОБА_12 може бути причетний до скоєного злочину в силу наявності в останнього мотиву для його скоєння.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та захисник підтримали подані апеляційні скарги, з наведених у них мотивів, та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив апеляційну скаргу сторони захисту як безпідставну, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку суду.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, а саме: вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двох або більше осіб.
Ці обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.
Так, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, стверджується:

- показаннями потерпіло ОСОБА_13 , яка у судовому засіданні місцевого суду зазначила, що 22.03.2018 син був в неї і з хати пішов о 16 год. вона думала, що син пішов до свахи. В той день було відчуття тривоги і тому вона дзвонила до нього декілька разів і питала де він є. Десь біля 23 год. 30 хв. син відповів, що знаходиться вдома. І сказав, що не приїде. Зранку почула в автобусі, що батько порізав сина. Перед цим до неї телефонувала невістка і сказала, що передзвонить пізніше. Телефонувала до невістки і запитувала, де ОСОБА_14 , потім якийсь мужчина відповів, що ОСОБА_14 в діда, а пізніше відповіла поліція, але нічого не повідомила. Пізніше зателефонувала невістка і розповіла, що сталося. Щодо відносин сина ОСОБА_14 з бабою і дідом, повідомила, що син ОСОБА_15 , відвідував бабу в лікарні, біля неї сидів дід, баба впізнала онука, хотіла щось сказати, однак дідо не відходив, казала, що її дуже сильно побили. Дід все життя обманював, був агресивний. ОСОБА_16 , коли вона проживала з ним, то він її також бив. ОСОБА_16 , один раз, коли вони жили ще разом, брав ніж та ховав під подушку, казав, що його прийдуть і вб?ють. Дідо порізав був ОСОБА_17 в ногу та грудну клітку. Любомир також бив діда і міг бити бабу. Коли ще жили разом, то в ОСОБА_17 були приступи «білої гарячки». Вважає, що вбити міг і дідо, не знає, чи міг ОСОБА_17 нанести такі удари. Вважає, що обвинуваченого необхідно позбавити волі довічно;
-показаннями потерпілого ОСОБА_18 , який у судовому засіданні місцевого суду зазначив, що загиблий є його старший брат. В нього з ним були тісні відносини, брат інколи міг випивати, однак алкоголем не зловживав. Вночі були фотографії в інстаграмі, однак він не міг зорієнтуватись де був на той час його брата, йому був не знайомий будинок, зображений на фотографіях. Обвинуваченого просить покарати, при цьому покладається на розсуд суду;
-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні місцевого суду зазначив, що відносини у нього з сином добрі. Того дня, у його сина ОСОБА_7 , була біля гарячка, і він викликав поліцію. Коли працівники поліції приїхали, то сказали, що до вечора стане легше і ОСОБА_16 , відійде. Ввечері, близько 24 год. або 23 год. 50 хв. приїхав онук, який бував дуже рідко, приїхав з товаришом, обоє вже були випивші. Питався, чи є щось їсти і дав 100 грн. ОСОБА_19 , на горілку. Коли вони сиділи за столом і випивали, все було добре, ніхто не сварився. Внук виходив з сином періодично на вулицю покурити. Десь, о 01 год. 30 хв., він сказав, що йде спати. Заснув при включеному телевізорі, у спортивному одязі. Двері до його кімнати були привідкриті. Він погано чує на ліве вухо. З ліжка видно диван, на якому сиділи ОСОБА_15 та ОСОБА_20 . Зранку, о 06 год. 55 хв., його збудив син, щоб він викликав швидку допомогу та поліцію. ОСОБА_16 , кричав та махав руками «Що, я наробив». Коли він підійшов до ліжка, то побачив, що на ліжку один сидить, а другий лежить. Коли пішов друг сина « ОСОБА_21 » - ОСОБА_21 з будинку, він не знає. Повідомив, що коли син був у ОСОБА_22 в СІЗО, під час розгляду справи, то дзвонив до нього та просив змінити покази, надані в поліції, але він відмовився і тоді син його обізвав і після цього кинув слухавку. Ножі зберігались у нього ( ОСОБА_12 ) в тумбочці біля ліжка, один ніж 30см., з дерев?яною ручкою зник. Син про дані ножі знав;
-показаннями свідка ОСОБА_23 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 22.03.2018 біля 24 год. до нього зателефонував ОСОБА_16 , щоб забрати його з с. Лисовичі та поїхати в м. Моршин. В м. Моршині ОСОБА_15 , зняв гроші, купив горілку та продукти харчування і він відвіз його до батька. Вказав, що ОСОБА_14 був випивший;
-показаннями свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні місцевого суду зазначила, що обвинувачений допомагав їй по господарству. Інколи приходив та був випивший;
-показаннями свідка ОСОБА_25 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що є сільським головою. ОСОБА_16 та його батько зловживали спиртними напоями. До них часто викликали працівників поліції. ОСОБА_15 , перебивався тимчасовими заробітками. Про спілкування з сином, йому нічого не відомо. Того дня, коли сталась подія, о 8 год. він дізнався про злочин і прийшов до їхнього будинку. Тіла потерпілих лежали на дивані. На місці події ула поліція;
-показаннями свідка ОСОБА_26 , який у судовому засіданні місцевого суду зазначив, що 23.03.2018, зранку перед роботою, він заходив до ОСОБА_7 , о 09 год. та приніс 0,25 горілки. Зранку випили і він пішов. Після 20 год. перебував в обвинуваченого в гостях та вони дивились телевізор. Приїхав син ОСОБА_7 ОСОБА_14 та дав 100 грн., щоб ОСОБА_16 та ОСОБА_27 , купили горілки, і сам ОСОБА_14 також поїхав по горілку. Коли вони приїхали, сіли за стіл та випивали. Сварок ніяких не було. Десь біля 02 год. він пішов додому, хлопці вже були добре випивші. Коли йшов, все було добре. Батько обвинуваченого лежав на ліжку та дивився телевізор в іншій кімнаті, двері між кімнатами не закривались, щоб було тепло. Він запропонував ОСОБА_19 , закрити двері за ним, однак той відмовився. День перед подією, в обвинуваченого була поліція;
-показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що є сусідом обвинуваченого. ОСОБА_7 знає давно. ОСОБА_16 , розлучився з дружиною, оскільки сильно випивав. Того дня відніс до нього голубці і повернувся додому. Обвинувачений випивав, однак агресивним не був. Один раз бачив обвинуваченого, як той біг і казав, що на винограді сидять двоє, у нього була біла гарячка. Потім прибіг його батько і просив горілки, щоб ОСОБА_17 випив, і казав, що йому стане легше;
-показаннями свідка ОСОБА_29 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що того вечора відвіз ОСОБА_30 та ОСОБА_31 до батька ОСОБА_14 , біля 12 год. ночі. Вони були трохи випивші. Заїхали в нічний магазин, купили сигарети. ОСОБА_15 , був одружений, мав де жити, чи хотів піти жити до батька він не знає;
-показаннями свідка ОСОБА_32 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що того дня він їхав зі ОСОБА_22 з навчання. Зустрівся з ОСОБА_14 та ОСОБА_33 в м. Стрию в кафе «Лотос». ОСОБА_15 та ОСОБА_34 , були вже трохи випивші. Подзвонив до ОСОБА_29 , щоб той їх забрав. Біля села ОСОБА_14 , захотів до батька і казав в машині до ОСОБА_31 , щоб той їхав з ним. ОСОБА_34 , не хотів, однак згодом погодився;
-показаннями свідка ОСОБА_35 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що одного разу викликала поліцію, оскільки ОСОБА_16 , мав білу гарячку і підпалив їй сіно, бо «саранча» лізла до хати;
-показаннями свідка ОСОБА_36 , яка у судовому засіданні місцевого суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_7 ОСОБА_16 , часто випивав, вчиняв в будинку з батьками сварки. Того дня, о 07 год. 30 хв., приїхала поліція та повідомили, що відбулось вбивство. Однак, що це зробив ОСОБА_16 , не вірить, оскільки останній боїться крові. Швидку та поліцію викликав батько, коли був на дворі. На передодні ввечері, ОСОБА_37 , був одягнутий у голубу футболку, светер сіро-чорний, штани темні, а наступного дня одягнутий був по іншому, хоча зазвичай він ходить в одному і тому ж одязі довго, в той день був переодягнутий. Коли, після події ОСОБА_37 приходив до неї, то розповідав, що баба мала намір переписати хату на внука, а його син був проти.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку показанням вказаних осіб та вірно взяв такі до уваги, обґрунтувавши ними своє рішення, оскільки ці показання є логічними, послідовними, у повній мірі узгоджуються між собою та з іншими наявними у справі належними та допустимими доказами, зокрема:
рапортом про прийняття повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 23.03.2018 року (а.с.8, том 3);
висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.03.2018 року, складеного о 10 год. 15 хв., встановлено, що ОСОБА_16 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.9, том 3);
протоколом огляду місця події від 23.03.2018 року, розпочатого о 10 год. 45 хв., закінченого о 17 год. 45 хв., проведеного слідчим СВ Стрийського ВПГУНП у Львівській області ОСОБА_38 , дослідженого в судовому засіданні, встановлено, що місцем злочину є житловий будинок по АДРЕСА_1 . Під час даного огляду було виявлено та вилучено: змиви РБК із ручки із хвіртки, 3 недопалки біля сходової клітки перед будинком, змиви РБК із четвертої сходини, змиви РБК із верхньої плити сходової клітки, змиви РБК із поверхні вхідних дверей, 1 пляшку «Медоф» 0,25л із столу в коридорі, 1 недопалок біля вхідних дверей, змиви РБК із дверей в коридорі, 2 зрізи із ковдри, з 1 подушки, з дивану в кімнаті №2, змиви РБК біля дивану в кімнаті №2, змиви РБК біля дивану в кімнаті №2, змиви РБК з підголи в кімнаті №1, змиви в коридорі із дверей №1, 15 недопалків зі столу в кімнаті №2, зріз тканини РБК із ліжка в кімнаті №3, три змиви РБК з тумбочки в кімнаті №3, речі з кишені куртки (ключі, спрей « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з дивану в кімнаті №2, 2 мобільних телефони із шафи в кімнаті №3, 2 мобільні телефони із серванту в кімнаті №2, 3 ножі в шухляді з тумбочки в коридорі №2, 4 ложки, 2 вилки, ніж із тумбочки в коридорі №1 біля входу, постіль з РБК з дивану в кімнаті №2, 3 пляшки із кімнати №2 справа біля входу, куртка та шапка із дивану в кімнаті №2, куртка із РБК оранжевого кольору із дивану в кімнаті №2, куртка камуфляжна з РБК на дивані в кімнаті №2, сорочка білого кольору з РБК біля дивану в кімнаті №2, 4 ножі із серванту в кімнаті №2, 2 пари взуття з РБК біля дивану на підлозі в кімнаті №2, 1 ніж зі столу в кімнаті №2, окуляри зі столу в кімнаті №2, 2 пляшки «Біленька», «Хортиця» з підлоги біля столу та дивану в кімнаті №2, 2 упаковки з-під сигарет зі столу в кімнаті №2, пляшка «Пепсі» 6 стаканів зі столу в кімнаті №2 (різного кольору та форми), горнятко, 2 вилки, ложки зі столу в кімнаті №2, 2 ножі із тумбочки в кімнаті №3, 1 ніж із кімнати на столі, 3 відрізки ПЛС. (а.с.10-54, том 3);
лікарським свідоцтвом про смерть №55 від ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , помер у віці 22 роки, ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: ушкодження, внаслідок контакту з гострим предметом, намір не визначений. (а.с.55, том 3);
лікарським свідоцтвом про смерть №56 від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , помер у віці 18 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: ушкодження, внаслідок контакту з гострим предметом, намір не визначений. (а.с.56, том 3);
протоколом огляду трупа ОСОБА_30 , від 23.03.2018 року (а.с.57-58, том 3);
протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 23.03.2018 року (а.с.59-71, том 3);
протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.03.2018 року, ОСОБА_16 , в присутності захисника ОСОБА_39 , був затриманий о 19 год. 50 хв., (фактичний час затримання о 17 год. 20 хв.) (а.с.72-75, том 3);
23 березня 2018 о 22 год. 30 хв., ОСОБА_19 , в присутності захисника ОСОБА_39 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. (а.с.76-77, том 3);
висновком експерта №59 від 23.03.2018 року встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_12 , 1952р. народження, будь-яких ушкоджень не виявлено. (а.с.78, том 3);
висновком експерта №61 від 26.03.2018 року (а.с.79-80, том 3);
постановою слідчого СВ Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області від 23.03.2018 року про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів (а.с.81-82, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 23.03.2018 року у ОСОБА_26 (а.с.85-88, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 23.03.2018 року, у ОСОБА_12 (а.с.89-92, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 23.03.2018 року у ОСОБА_7 (а.с.93-96, том 3);
постановою про визнання об`єкту речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 23.03.2018 року (а.с.97, том 3);
постановою про визнання об`єкту речовим доказом та прилучення його до кримінального провадження від 23.03.2018 року (а.с.100, том 3);
протоколом огляду від 23.03.2018 року, за яким в ОСОБА_7 , було вилучено чоловічий одяг, а саме: 1 пару кросівок синьо-білого кольору, футболку зеленого кольору, джинсові штани синього кольору, світер сірого кольору, кепку чорного кольору, куртку коричневого кольору, ремінь чорного кольору. (а.с.101-103, том 3);
постановою про визнання об`єкту речовим доказом від 23.03.2018 року (а.с.104-105, том 3);
протоколом огляду від 23.03.2018 року, яким в ОСОБА_12 , було вилучено, а саме: черевики чорного кольору, штани чорного кольору, сорочку сірого кольору в клітинку, светр сірого кольору. (а.с.107-109, том 3);
постановою про визнання об`єкту речовим доказом від 23.03.2018 року (а.с.114, том 3);
протоколом огляду від 23.03.2018 року, яким в ОСОБА_40 , було вилучено чоловічий одяг, а саме: чоботи темного кольору, штати чорного кольору, куртку коричневого кольору, шапку чорного кольору. (а.с.111-112, том 3);
постановою про визнання об`єкту речовим доказом від 23.03.2018 року (а.с.114, том 3);
протоколами отримання зразків для експертизи від 11.04.2018 року (а.с.116, том 3, а.с.117, том 3, а.с.118, том 3, а.с.120, том 3, а.с.121, том 3, а.с.122, том 3, а.с.123, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 04.04.2018 року (а.с.119, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 16.04.2018 року (а.с.125, том 3);
протоколом отримання зразків для експертизи від 13.04.2018 року (а.с.124, том 3);
висновком експерта №4/762 від 02.05.2018 року (а.с.171-176, том 3);
висновком експерта №4/764 від 08.05.2018 року (а.с.188-211, том 3);
висновком експерта №4/763 від 05.05.2018 року (а.с.213-226, том 3);
висновком експерта №55 від 23.03.2018 року (а.с.227-229, том 3);
висновком експерта №413/2018-ім від 27.03.2018 року (а.с.230-231, том 3);
висновком експерта №1114/2018-ім від 30.03.2018 року (а.с.232, том 3);
висновком експерта №811/2018 від 12.04.2018 року (а.с.233, том 3);
висновком експерта №60/2018-мк від 16.04.2018 року (а.с.234-237, том 3);
висновком експерта №56 від 23.04.2018 року (а.с.238-240, том 3);
висновком №414/2018-ім від 27.03.2018 року (а.с.241-242, том 3);
висновком експерта №1115/2018-т від 30.03.2018 року (а.с.243, том 3);
висновком експерта №812/2018 від 12.04.2018 року (а.с.244, том 3);
висновком експерта №61/2018-мк від 23.04.2018 року (а.с.245-248, том 3);
висновком експерта №136/18 від 10.05.2018 року (а.с.4, том 4);
протоколом отримання зразків для експертизи від 26.03.2018 року, у ОСОБА_7 , було відібрано зразки крові, на підставі постанови прокурора Стрийської місцевої прокуратури Львівської області про вилучення (відібрання) зразків для експертного дослідження від 26.03.2018. (а.с.11-12, том 4);
протоколом та відеозаписом слідчого експерименту, проведеного з свідком ОСОБА_12 від 12.06.2018 року свідок ОСОБА_37 , батько обвинуваченого показав, що близько 23.30-23.40 год. 23.03.2018 в двері їхнього житлового будинку хтось постукав. Коли відчинили, він побачив онука ще з одним хлопцем, вони хотіли випити. Онук дав його сину 100 грн., і той з ОСОБА_26 пішли за випивкою. Він пішов гріти голубці, коли повернувся в будинку вже нікого не було. Онук з товаришем поїхали за випивкою в нічний магазин. Потім всі повернулися і вони сіли випивати. Всі були випивші, його син був в стані сильного алкогольного сп`яніння. Він випив дві чарки і пішов спати. Ввімкнув телевізор, досить голосно. Онук приходив за зарядним пристроєм. Онук з сином виходили покурити, двічі. Що було далі йому невідомо. Жодних сварок він не чув. Вранці він почув крик «Тато біда». Він взяв телефон, викликав карету швидкої допомоги та поліцію. Син говорив «Що я наробив». Руки в нього були в крові. Син бігав по вулиці вранці. Потім його завезли у райвідділ. Можливо його дружина і обіцяла онуку, що перепише на нього будинок. Чи був син проти цього, йому невідомо. В ту ніч на столі було два ножі, один з них вранці зник зі столу. У нього в тумбочці було три ножі, в той вечір взяли один з них з дерев`яною ручкою, потім він вранці зник зі столу. Вдень до цих подій, у його сина була біла гарячка, він дзвонив в поліцію, ті приїхали і сказали, що скоро мине. Син вдень бігав по вулиці, поводив себе неадекватно. Син випивав щодня. Не раз застосовував відносно нього та його дружини фізичну силу, з приводу чого звертався до поліції, порізи на грудях у його є до цього часу. Він підрізав його не раз. На місці події, свідок ОСОБА_37 розповів, деталізуючи, хто з учасників події і де саме перебував в ту ніч. Вказав, що він погано чує на ліве вухо, коли пішов спати, ввімкнув телевізор. Двері в кімнату були привідчинені. В кімнаті залишились обвинувачений та онук з товаришем, вони випивали, розмовляли між собою. Його дружина на той час вже спала. Показав, де саме зберігав ножі та вказав, що того вечора одним з його ножів користувалися. Два ножі лежали в ту ніч на столі, і потім один з них з дерев`яно ручкою зник. Він прокинувся від крику сина: «Тато вставай ,біда». Син стояв біля його ліжка, руки в нього були в крові. Він говорив до нього: «Що я наробив, що я наробив». Він одразу зателефонував в швидку та поліцію. Коли він зайшов в кімнату, один з хлопців лежав на дивані порізаний, а один сидів порізаний і ще хрипів. На час приїзду карети швидкої допомоги, він помер. Син вранці вибігав з ним на дорогу. Коли він прокинувся, жінка спала. (а.с.13-14, том 4);
протоколом та відеозаписом слідчого експерименту, проведеного з свідком ОСОБА_11 від 12.06.2018 року, свідок ОСОБА_11 , мати обвинуваченого, показала, що вона в той вечір пішла спати, двері були привідчинені. В будинку був п`яний дебош, вони між собою билися, хто з ким, вона не бачила. Вона серед ночі прокинулася, щоб сходити в туалет. Коли зайшла в кімнату, побачила сина і онука на ліжку, вони билися. Онук був весь в крові. Чи мав син щось в руках, вона не бачила. Син побачивши її, відразу до неї скочив з криком «Ти чого сюди прийшла». При цьому нецензурно лаявся і вдарив її в груди. Хлопці на ліжку вже доходили. Сиг говорив нісенітниці, був п`яний. Він постійно випивав. Онук пробував встати з ліжка. Її чоловік в той час спав в кімнаті. Вона пішла назад у кімнату. Син знав, що вона мала намір переписати будинок на онука, і був проти цього. Вони через це і сварилися того вечора. (а.с.15-18, том 4);
висновком експерта №2647-2650 від 11.07.2018 року комп?ютерно-технічної експертизи (а.с.35-38, том 4);
висновком експерта №448/2018-ім від 04.05.2018 року (а.с.39-47, том 4);
висновком експерта №449/2018-ім від 04.05.2018 року (а.с.49-54, том 4);
висновком експерта від 451/2018-ім від 05.05.2018 року (а.с.56-60, том 4);
висновком експерта №589/2018-ім від 10.05.2018 року (а.с.62-64, том 4);
висновком експерта №112/2018ц від 20.04.2018 року (а.с.66-67, том 4);
висновком експерта №113/2018ц від 20.04.2018 року (а.с.69-70, том 4);
висновком експерта №114/2018ц від 20.04.2018 року (а.с.72-73, том 4);
висновком експерта №115/2018ц від 20.04.2018 року (а.с.75-77, том 4);
висновком експерта №117/2018ц від 20.04.2018 року (а.с.79-81, том 4);
висновком експерта №118/2018ц, від 27.04.2018 року (а.с.83-85, том 4);
висновком експерта №119/2018ц, від 27.04.2018 року (а.с.87-88, том 4);
висновком експерта №130/2018ц, від 14.05.2018 року (а.с.90-93, том 4);
висновком експерта №131/2018ц від 10.05.2018 року (а.с.95-100, том 4);
висновком експерта №10/355 від 09.07.2018 року (а.с.110-116, том 4);
висновком експерта №10/356 від 09.07.2018 року (а.с.119-131, том 4);
висновком експерта №10/357 від 09.07.2018 року (а.с.134-148, том 4);
висновком експерта №10/358 від 11.07.2018 року (а.с 151-160, том 4).
протоколом огляду предмету від 16.07.2018 року (а.с.164-174 том 4).
висновком експерта №450/2018-ім, від 15.08.2018 року (а.с. 185-196 том 4)
висновком експерта №116/2018ц від 24.04.2018 року (а.с.198-200 том 4).
висновком експерта №89/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.200-206 том 4).
висновком експерта №68/20148-мк від 30.07.2018 року (а.с.207-212, том 4)
висновком експерта №75/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.213-219, том 4)
висновком експерта №67/2018-мк від 27.07.2018 року (а.с.221-227, том 4).
висновком експерта №76/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.228-234, том 4)
висновком експерта №77/2018-мк від 31.07.2018 року (а.с.235-241, том 4)
висновком експерта №88/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.242-248, том 4).
висновком експерта №71/2018-мк, від 30.07.2018 року (а.с.249-254, том 4).
висновком експерта №70/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.255-260, том 4).
висновком експерта №72/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.1-6, том 5).
висновком експерта №69/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.7-12, том 5).
висновком експерта №73/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с.13-18, том 5).
висновком експерта №78/2018-мк від 31.07.2018 року (а.с.19-24, том 5).
висновком експерта №74/2018-мк від 30.07.2018 року (а.с. 25-30, том 5).
висновком експерта №79/2018-мк від 01.08.2018 року (а.с.31-38, том 5).
висновком експерта №80/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.39-45, том 5)
висновком експерта №81/2018-мк, від 02.08.2018 року (а.с.46-51, том 5).
висновком експерта №82/2018-мк, від 02.08.2018 року (а.с.52-58, том 5)
висновком експерта №83/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.59-65, том 5)
висновком експерта №84/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с66-72, том 5)
висновком експерта №85/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.73-79, том 5)
висновком експерта №87/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.80-86, том 5)
висновком експерта №90/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.87-93, том 5)
висновком експерта №86/2018-мк від 02.08.2018 року (а.с.94-100, том 5).
висновком судово-психіатричного експерта №222 від 08.05.2018 року, встановлено, що ОСОБА_16 , психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а перебував в стані простого алкогольного сп?яніння, що не позбавляло його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с.101-102, том 5)
висновком спеціальної медичної наркологічної комісії №90 від 06.08.2018 року, встановлено, що на підставі анамнезу, даних наркологічного та психо-неврологічного диспансерів, матеріалів, матеріалів кримінального провадження, клінічного огляду, спеціальна наркологічна комісія прийшла до висновку та встановила діагноз, що у ОСОБА_7 , - розлади психіки та моторики внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. (а.с.103-105 том 5)
актом застосування службового собаки від 03.03.2018 року, вбачається, що службовий собака взяв слід в будинку біля тіл потерпілих, вийшов на сходи та спустився ними на стежку, де зупинився та роботу закінчив. Службового собаку застосовували чотири рази.
постановою про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 15.06.2018 року (а.с.101 том 4)
постановою про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 15.06.2018 року (а.с.104 том 4)
постановою про визнання предметів речовими доказами і прилучення їх до матеріалів кримінального провадження від 13.07.2018 року (а.с.161 том 4).
Вказані докази, на переконання суду апеляційної інстанції, місцевим судом обгрунтовано визнано належними, допустимими та достовірними і такими, що отримані в належний процесуальний спосіб, що стверджується:
ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 26.03.2018 року, визнано проведений огляд будинку АДРЕСА_1 - законним. (а.с.83, том 3);
ухвалами слідчого судді від 26.03.2018 року про накладення арешту на вилучені речі (а.с.98, том 3, а.с.99, том 3, а.с.106, том 3, а.с.110, том 3, а.с.115, том 3);
ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.04.2018 року про накладенння арешт на предмети, що визнані речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000434 від 23.03.2018 року, вилучені при огляді місця події 23.03.2018 року по АДРЕСА_1 ;
Витягом з ЄРДР, з якого вбачається, дослідженого в судовому засіданні, що 23.03.2018 о 09 год. 34 хв., було внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією: п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Кримінальне провадження №0000434. (а.с.7, том 3).
На переконання колегії суддів, сукупність зазначених та наведених у вироку доказів (прямих та непрямих), які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_16 вчинив злочин, передбачений п.1 ч.2 ст.115 КК України, за наведених у вироку суду обставин.
Наведене спростовує апеляційні доводи сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій та недоведеність його вини у вчиненому.
Суд першої інстанції оцінив показання обвинуваченого та прийшов до вірного переконання, що надані у судовому засіданні показання ОСОБА_7 у заперечення своєї причетності до вчиненого злочину спростовуються показаннями потерпілих, свідків та наведеними вище доказами у своїй сукупності.
Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованим. У вироку суду наведено ґрунтовний аналіз досліджених місцевим судом доказів.
Апеляційні доводи захисника та обвинуваченого про те, що слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_11 не може бути взятий судом до уваги, оскільки така на момент судового розгляду померла та судом першої інстанції була не допитана.
Метою слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного, потерпілого чи свідка слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного, потерпілого чи свідка містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, потерпілого чи свідка, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Висновок суду першої інстанції про визнання належним та допустимим доказом протокол слідчого експерименту із відеозаписом такого за участю свідка ОСОБА_11 колегія суддів вважає вірним.
Надаючи правову оцінку даному доказу, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що дана слідча дія, під час якої здійснювався відеозапис, відбувалась під відеозапис та за відсутності жодних скарг учасників даної слідчої дії про наявність будь яких порушень при проведенні слідчого експерименту. У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 самостійно, добровільно, без будь якого тиску на неї розповіла та показала як відбувались події, а саме наявний фізичний конфлікт обвинуваченого з померлими потерпілими за обставин, викладених в обвинувальному акті. Дані про те, що остання страждала на будь-які психічні розлади в матеріалах кримінального провадження відсутні та строною захисту не надано.
Такий висновок місцевого суду у повній мірі узгоджується із наведеними вище положеннями ст.240 КПК України, а відтак визнається колегією суддів вірним та обґрунтованим.

При апеляційному розгляді справи не знайшли свого підтвердження апеляційні доводи сторони захисту про те, що вказаний злочин міг вчинити хтось інший, окрім ОСОБА_7 , зокрема ОСОБА_37 , оскільки як на досудовому розслідуванні, так і під час розгляду справи судом першої інстанції доказів щодо вказаної версії сторони захисту не здобуто і наявними доказами ймовірність розвитку події таким шляхом повністю виключається.

Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході судового розгляду місцевий суд з належної повнотою дослідив та надав належну оцінку даним про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема щодо стану його психічного здоров`я.

Так, у своєму рішенні місцевий суд покликався на висновок судової психіатричної експертизи №222 від 08.05.2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_16 , психічною хворобою не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, а перебував в стані простого алкогольного сп?яніння, що не позбавляло його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (т.3, а.с. 93-101).
Встановлений місцевим судом стан психічного здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 було враховано при призначенні їй покарання та визнано такий як обставину, яка пом`якшує покарання, що у повній мірі відповідає положенням ст. 20 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у тому числі і в контексті доводів сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими. Висновки місцевого суду у повній мірі є вмотивованими та обґрунтованими.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно, та підтверджуються вищенаведеними доказами у своїй сукупності.
Апеляційні доводи сторони захисту про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених п.1 ч.2 ст.115 КК України, за обставин встановлених судом першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_19 призначено згідно з вимогами статей 50, 65 КК України, таке відповідає принципам законності, індивідуалізації, справедливості і є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника та обвинуваченого не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції на протязі трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: