Справа №142/1485/16-к
Провадження №1-кп/127/569/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000174 від 30.05.2016 року,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України
Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження з цих підстав.
Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала клопотання свого захисника, просила його задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, враховуючи те, що наявні всі правові підстави для прийняття даного рішення, крім того просив суд скасувати арешт, який був накладений в межах даного кримінального провадження.
Вислухавши клопотання захисника та обвинуваченої, позицію прокурора, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 будучи начальником фінансового управління Піщанської районної державної адміністрації Вінницької області діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного особистого збагачення, на початку травня 2016 року повідомила ОСОБА_7 проте, що її син ОСОБА_8 працюючи оператором комп`ютерного набору фінансово-господарського відділу фінансового управління Піщанської РДА незаконно заволодів службовим ноутбуком та не повернув його та зазначила, що ноутбук потрібно повернути чи відшкодувати його вартість.
За домовленістю зі ОСОБА_4 через деякий час ОСОБА_7 здійснено розрахунок за ноутбук, замовлений ОСОБА_4 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_9 вартістю 12 тис. грн. Після чого, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 про необхідність відшкодування коштів за принтер, монітор та розукомплектовані системні блоки, на що ОСОБА_7 погодилася та передала їй кошти за домовленістю. Розуміючи, що ОСОБА_7 не веде підрахунок коштів за відновлене чи замінене за них майно, ОСОБА_4 наприкінці травня 2016 року, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , повідомила її про необхідність сплати ще 3200 грн. у якості вартості доукомплектованої неробочої техніки та її заміни неробочою для забезпечення можливості списання, хоча ці роботи ФОП ОСОБА_10 виконані безкоштовно, на що ОСОБА_7 , будучи впевненою у необхідності відшкодування вартості відновлення офісної техніки на зазначену суму, побоюючись можливого притягнення її сина ОСОБА_8 до відповідальності за втрату цих речей, погодилася.
Надалі, 09.06.2016 близько 11 год. 40 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи у власному службовому кабінеті №44 буд. АДРЕСА_1 , що знаходиться на третьому поверсі адміністративної будівлі Піщанської районної державної адміністрації, заволоділа коштами ОСОБА_7 шляхом зловживання її довірою в сумі 3200 грн., як нібито відшкодування вартості доукомплектованої неробочої техніки та її заміни неробочою для забезпечення можливості списання, хоча ці роботи ФОП ОСОБА_10 виконані безкоштовно.
Незважаючи на те, що ОСОБА_4 вжила усіх можливих заходів для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами ОСОБА_7 шляхом обману, вона не змогла довести його до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки отримала від ОСОБА_7 імітаційні грошові кошти, які заявниця надала ОСОБА_4 під контролем працівників правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Обвинуваченій ОСОБА_4 судом роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою обставиною та роз`яснено суть обвинувачення, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, однак ОСОБА_4 наполягала на закритті даного кримінального провадження та звільненні її від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та зазначила, що всі наслідки прийняття такого рішення їй зрозумілі.
Згідно ч. 1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Як встановлено у судовому засіданні, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України було вчинене 09.06.2016 року, згідно ч. 2 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) дане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.
Згідно реєстру досудових розслідувань та матеріалів справи, під час досудового розслідування та судового розгляду дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 не зупинялося, після вчинення даних кримінальних правопорушень обвинувачена не вчинила нових кримінальних правопорушень на час розгляду справи в суді, з дати вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України минув строк 5 років 10 місяць 9 днів, й відповідно закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає задоволенню, в зв`язку чим її слід звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, 288 КПК України закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 ч. 1. п. 2 КК України, ст. ст. 284 - 286, 288, 370, 372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000174 від 30.05.2016 року закрити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/12378/16-к від 14.06.2016 року скасувати, майно повернути власникам.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: