Справа № 216/2121/22
провадження 1-кп/216/619/22
ВИРОК
іменем України

06 липня 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 07.04.2022 року за обвинуваченням:

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995, незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», зі змінами, внесеними Постановою кабінету Міністрів України № 1298 від 02.12.2009, канабіс (таблиця І, список № 1), віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.

Згідно з Таблицею № 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000 зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29.07.2010 № 634, від 11.04.2012 № 253, від 15.05.2015 № 280, розмір особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу від 5,0 г, тягне за собою кримінальну відповідальність.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07. Квітня 2022року приблизно о 16-00годині ( більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи біля пам`ятнику « Жертв Голодомору 1932-1933 років» розташованого біля будинку № 23 по вул.. Лермонтова в Центрального Міському районі міста Кривий Ріг, знайшов та підняв з землі поліетиленовий прозорий пакет, всередині якого знаходилась речовина зеленого кольору , рослинного походження масою 25,022 г. що містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено , тим самим незаконно придбав особливо небезпечний, наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

Усвідомлюючи , що у придбаному прозорому поліетиленовому пакеті знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований для власного незаконного придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу для власного вживання, без мети збуту, вказаний поліетиленовий прозорий пакет помістив до правої кишені власної куртки, що була одягнена на ньому та з того моменту почав незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено.

Того ж дня, тобто 07 квітня 2022року, в період часу з 17-37 год. по 17-47 год., перебуваючи біля пам`ятника «Жертвам Голодомору 1932-1933років», розташованого біля будинку №23 по вул.. Лермонтова в Центрально Міському районі міста Кривий Ріг , ОСОБА_3 , добровільно в присутності двох понятих, надав працівникам поліції з правої кишені власної куртки, що була одягнута на ньому, поліетиленовий прозорий пакет, всередині якого знаходилась речовина зеленого кольору, рослинного походження масою відповідно до висновку № СЕ -19/104-22/7940- НЗПРАП від 26.04.2022року 25,022г., що містить в складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст. ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_6 надали письмову заяву, в якій обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 24жовтня 2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який вину визнав, у скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб, раніше не судимий, у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває (а.с. м.к.п. 51-52).

На підставі ст.66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання у вигляді обмеження волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, тому йому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі із випробуванням, застосовуючи вимоги ст.ст. 75, 76 КК України, із покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

З обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат за проведення судової експертизи, а саме: 1029,72 грн. згідно довідки № 19/104-22/7940 -НЗПРАП від 26.04.2022 року.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності дост.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на проведення експертизи по кримінальному провадженню № 0000095 на користь держави у розмірі 1029,72 грн. ( тисячу двадцять дев`ять гривень сімдесят дві копійки).

Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 192/22-Н (м.к.п. а.с. 26) знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000095 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2121/22 (1- кп/216/619/22).

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_7