Cправа № 127/6752/22
Провадження № 1-кс/127/2777/22
У Х В А Л А
Іменем України
31 березня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.
Клопотання мотивоване тим, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 26.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2022 близько 11:55 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Келецької, по проїзній частині проспекту Космонавтів в м. Вінниці, в районі електроопори № 75, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вулиці по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

В даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 14.03.2022 було оглянуто автомобіль марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу.

Даний транспортний засіб визнано та приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу.

Транспортний засіб містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являється джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортного засобу.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, та просив його задовольнити.
Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 31.03.2022 слідчий ОСОБА_7 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання у його відсутність, у якій також зазначив, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна в судове засідання також не з`явився, проте як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_7 , власник про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся слідчим належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 від 26.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2022 близько 11:55 год. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Келецької, по проїзній частині проспекту Космонавтів в м. Вінниці, в районі електроопори № 75, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вулиці по розмітці нерегульованого пішохідного переходу, справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

В даному випадку вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 14.03.2022 було оглянуто автомобіль марки «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000311 від 26.03.2022, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2022.
Постановою слідчого від 26.03.2022 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000311.
Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль марки «Hyundai», моделі Santa Fe, державний номмерний знак НОМЕР_1 , власником якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_8 , та який перебував у користуванні ОСОБА_5 , шляхом позбавленням його власника та володільця права на відчуження, розпорядження і використання вказаного майна.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 . повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя