Справа № 404/2924/22
Номер провадження 1-кп/404/158/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТУПНА ЧАСТИНА

17 червня 2022 року м. Кропивницький, Україна
Кіровський районний суд м. Кіровограда засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000444 від 17.05.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.04.2021 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, обвинуваченого у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, проводився без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі ч. 2 ст. 381 КПК України.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1.1. Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт. Вирок відносно останнього набрав законної сили 15.05.2021 року.

08.06.2021 року ОСОБА_3 , 04.09.1989 поставлено на облік до Фортечного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області та роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також попереджено про необхідність дотримання правил і обмежень, передбачених ст. 37 КВК України, відповідно до якої, засуджені до покарання у виді громадських робіт зобов`язані: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання; сумлінно ставитися до праці; працювати на визначених для них об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, про що останній надав письмову підписку.

08.06.2021 року ОСОБА_3 , також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, та того ж дня отримано направлення до комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна Організація № 3» Кропивницької міської ради розташованого за адресою: м. Кропивницький, проїзд Тінистий 5 (Код ), для відбування покарання призначеного вироком суду.

В подальшому, 11.06.2021 начальником комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна Організація № 3» видано наказ № 25 від 11.06.2021 року про прийняття ОСОБА_3 , з 14 червня 2021 року на відпрацювання громадських робіт в кількості 80 годин, з яким останнього ознайомлено, з ним проведено інструктаж з техніки безпеки, складено графік виходу ОСОБА_3 на роботу по чотири години на день у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатно, в період з 14.06.2021 року по 30.06.2021 року включно (44 годин) з 08:00 год. до 12:00 год.

Так, відповідно до графіку виходу на роботу за червень 2021 року ОСОБА_3 відпрацював 16 годин, а саме в період з 14.06.2021 року по 17.06.2021 року включно.

В подальшому в період з 18.06.2021 по 31.06.2021 ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, не надавши органу з питань пробації жодних документів та аргументованих пояснень про причини невиходу, ігноруючи обов`язок виконання покарання ухилялась від відбування покарання у виді громадських робіт в комунальному підприємстві «Житлово-Експлуатаційна Організація № 3» (Код ), не відпрацювавши з 18.06.2021 по 31.06.2021 року 64 години.

18.06.2021 р. начальником комунального підприємства «Житлово-Експлуатаційна Організація № 3» направлено повідомлення начальнику Фортечного районного відділу філії «Центр пробації» в Кіровоградській області в якому просить перевести ОСОБА_3 на інше місце роботи для відбування покарання.

06.07.2021, 15.11.2021, 22.11.2021 здійснено виклик ОСОБА_3 на 09.07.2021, 19.11.2021, 26.11.2021 до Фортечного районного відділу філії «Центр пробації» в Кіровоградській області, але останній так і не з`явився.

05.04.2022 року ОСОБА_3 , повторно попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, та того ж дня отримано направлення до комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально - побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» розташованого за адресою: м. Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, 18 (Код ), для відбування покарання призначеного вироком суду.

В подальшому з 05.04.2022 ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, не надавши органу з питань пробації жодних документів та аргументованих пояснень про причини невиходу, ігноруючи обов`язок виконання покарання ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт в комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально - побутового обслуговування» Кропивницької міської ради» розташованого за адресою: м. Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, 18 (Код ) не з`явився для відпрацювання за направленням, не відпрацювавши жодної години залишку визначеного покарання.

У зв`язку з цим 12.04.2022 року ОСОБА_3 винесено застереження у вигляді письмових попереджень про те, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

Тобто, без поважних причини протягом 64 годин не здійснив обов`язку, визначеного адміністрацією комунального підприємства «Ритуальна служба - спеціалізований комбінат комунально - побутового обслуговування» Кропивницької міської ради», в порушення вимог ч. 1 ст. 37 та ч. 3 ст. 40 КВК України ОСОБА_3 не виходив на відпрацювання громадських робіт без поважних причин.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, за кваліфікуючими ознаками: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
2.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.1.Судом розглянутий обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінальних проступків, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

2.2.Підозрюваний (обвинувачений) подав заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

2.3.Захисник адвокат ОСОБА_4 , у вказаній заяві обвинуваченого, підтвердив добровільність подання такої заяви про визнання вини, згоди із встановленими обставинами та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

2.4.Враховуючи викладені обставини, прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК надіслав до суду обвинувальний акт в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

2.5.Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.
4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Оскільки, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, докази що характеризують особу обвинуваченого наявні в розпорядженні суду досить мінімальні за своїм змістом.

4.3.Так, обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

4.4.Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

4.5.Враховуючи обставини правопорушення та особистість обвинуваченого, а також обставини які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, пов`язане з арештом. Таке покарання буде відповідати, як особистості обвинуваченого так і обставинам правопорушення.

4.6.Арешт, як вид покарання, на думку суду повинен бути стримуючим, профілактичним та у даному випадку необхідним покаранням. Суд виходить з того, що особі надавалась можливість виконати покарання у виді громадських робіт. При цьому, очевидно, ОСОБА_3 не має внутрішньої дисципліни, волі, характеру, як психологічної категорії, оскільки не може зрозуміти, що інститут покарання не є механізм альтернативи, він є обов`язковим примусом до виконання. Це влада держави, яка створена задля суспільного правового порядку, для спільних умов існування. Не можна порушуючи вимоги загальнообов`язкових вимог закону, вважати, що держава залишить це без розумної відповіді. Окрім того, громадські роботи, є очевидно дуже людяним покаранням, оскільки не має жорстких обмежень волі, натомість надає людині можливість задля блага всього суспільства зробити певні корисні речі. Це так би мовити окрім кари, є заходом виховання і створення внутрішнього контролю особи над самою собою. А тому, суд вважає, що саме арешт (тобто тримання особи в умовах ізоляції на певний строк), є тим примусом держави, який повинен вплинути на свідомість ОСОБА_3 позитивним шляхом, з метою навести його на роздуми, по-перше про недопустимість вчинення нових порушень у майбутньому, по-друге, про обов`язкову необхідність виконувати будь-яке судове рішення.

4.7.Обмежень, які встановлені в ч. 3 ст. 56 КК України, для неможливості призначення покарання у вигляді арешту, особистість ОСОБА_3 не містить.

4.8. Строк відповідного покарання повинен бути визначений з урахуванням як особистості обвинуваченого так і обставин правопорушення. У даному випадку незважаючи на відсутність обставин які обтяжують покарання, суд вважає, що самі властивості правопорушення, свідоме нехтування призначеним ліберальним покаранням, не бажання підкорюватись встановленим у суспільстві правилам, на фоні антисоціального життя, свідчить про можливість призначення строку такого покарання в межах нижче половини строку визначеного у санкції статі.

4.9. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не відбув повністю покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2021 р., тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України останньому слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком з переведенням відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України невідбутої частини покарання у виді громадських робіт строком 64 годин у арешт, що відповідає 8 дням арешту, яке належить відбувати реально, що буде необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

4.10.За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

4.11.Так, відповідно до абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. (із наступними змінами) №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в разі, коли особа засуджується до покарання, що належить відбувати реально, а за іншим вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

4.12.Враховуючи зазначені вимоги закону, після визначення остаточного покарання за сукупністю вироків суд не може застосувати положення ст.75 КК України, тобто не може своїм рішення звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, так як це фактично змінить судове рішення за попереднім вироком суду, відповідно до якого засуджений мав відбути реальну міру покарання у вигляді громадських робіт, тоді як відповідно до ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягають виконанню на всій території України.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
5.1.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання та спосіб життя останнього не обирати. ОСОБА_3 не переховувався та не створював перешкоди у кримінальному провадженні під час дізнання, а тому затримання його для відбуття покарання повинно бути здійснено після набрання законної сили вироком суду.

5.2. Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

5.3. Доля речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України.

5.4.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання, у вигляді арешту строком на 2 (два) місяці.

1.2. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.04.2021 у виді 64 (шістдесят чотири) годин громадських робіт та з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці 8 (вісім) днів.

1.3.Початок строку відбуття покарання у вигляді арешту, обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту законного затримання, після набрання законної сили вироком суду.

1.4.Затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після набрання законної сили вироком суду.

1.5.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

1.6. Речовий доказ: особову справу № 20/2021 на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили передати до Фортечного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

1.7. Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

1.10.Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1