Справа № 932/4235/22
Провадження № 1-кс/932/2408/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0001114 від 09.07.2022 року, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 згідно якого останній прохає накласти арешт на грошові кошти у розмірі 9 950, 00 грн., які ОСОБА_5 12.08.2022 року перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , відкритого у АТ КБ «Приватбанк», а також усіх платежів, що надходять на цей рахунок, у тому числі призупинити видачу готівкових коштів, перерахування на кореспондентські рахунки, перерахування на інші поточні рахунки фізичних та юридичних осіб, з метою збереження речових доказів.

Клопотання мотивоване тим, що до Дніпровського РУП надійшла інформація про те, що у відношенні особи ОСОБА_7 з боку особи « ОСОБА_8 » вчиняються дії, направлені на вимагання грошових коштів, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто вимагання, вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлена причетність до цього злочину гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, було встановлено, що гр. ОСОБА_9 , шляхом застосування погроз життю і здоров`ю відносно потерпілого ОСОБА_5 , вимагав у останнього грошові кошти у сумі 10 000, 00 гривень, та висловив вимогу про перерахування зазначеної суми грошових коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . Після чого потерпілий ОСОБА_5 , знаходячись біля терміналу «Приват Банк», за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко, 3, (б), здійснив транзакційну операцію, яка була направлена на переказ грошових коштів на рахунок № НОМЕР_1 . Потім потерплий ОСОБА_5 натиснув кнопку «Роздрукувати квитанцію», на якій було зазначено вся інформація по транзакції, а також «результат операції вдалий».

В подальшому, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , родичці ОСОБА_9 .

На переконання слідчого, грошові кошти у сумі 9 994 грн. є речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки відповідають критеріям, переліченим у ст. 98 КПК України, та можуть містити відомості про обставини вчинення даного злочину, мають істотне значення для встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню по кримінальному провадженню. З урахуванням зазначеного, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти та зобов`язати банк зробити відмітку із зазначенням заарештованих грошових коштів в ухвалі суду, у присутності членів слідчо-оперативної групи, із зазначенням дати та часу зупинення операцій за картковим рахунком.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001114 від 09.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Встановлена причетність до цього злочину гр. ОСОБА_9 , який шляхом погроз життю і здоров`ю гр. ОСОБА_5 висловив вимоги про переведення на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», грошових коштів у розмірі 10 000, 00 грн.

Як вбачається з копії фіскального чеку, долученого до клопотання, сума грошових коштів, переведених ОСОБА_5 ОСОБА_6 , складає 9 994, 00 грн.

Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 13.08.2022 року банківська картка № НОМЕР_1 визнана речовим доказом.

Вирішуючи питання про накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на картковому рахунку № НОМЕР_1 , слід відзначити, що це майно має суттєве значення для досудового розслідування, оскільки грошові кошти є предметом злочину та містить відомості як про обставини вчинення кримінального правопорушення, так і були об`єктом кримінально-протиправних дій. Також ці грошові кошти мають ознаки речового доказу, оскільки відповідають щонайменше одному із критеріїв, перелічених у ч. 1 ст. 98 КПК України. Отже, є підстави для накладення арешту на ці грошові кошти, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

В той же час, відсутні підстави для зупинення видаткових та інших розрахункових операції по картковому рахунку, оскільки до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому ризик продовження злочину нівельований. У зв`язку із цим, слідчим не доведено, що на вказаний картковий рахунок будуть надходити інші грошові кошти, які є предметом злочину, або є речовим доказом по кримінальному провадженню. Тому приходжу до висновку, що значення для досудового розслідування мають саме грошові кошти у розмірі 9 994, 00 грн., як разова транзакційна і контрольована операція. Інші грошові кошти і операції не мають значення для доказування по цьому кримінальному провадженню, тому є недоцільним встановлювати заборони розрахункових операцій.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час розгляду клопотання встановлено, що існує ризик використання, переведення чи приховування грошових коштів, тому є доцільним встановити також заборону користування цим майном.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення належить задовольнити частково.

На підставі викладеного та ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, у розмірі 9 950, 00 грн., які ОСОБА_5 12.08.2022 о 09:59:05 год. перерахував на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ).

Зобов`язати уповноважених осіб АТ КБ «Приватбанк» зробити відмітку із зазначених суми заарештованих грошових коштів в ухвалі слідчого судді у присутності членів слідчо оперативної групи, які її пред`явили, в кожному примірнику ухвали слідчого судді зазначити дату та час її надання в банк.

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала виготовлена у двох примірниках.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складання.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ