Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи Білоцерківська виправна колонія (№ 35) матеріали судового провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

судимого вироком Стаханівського міського суду Луганської області

від 19.07.2006 за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі,

звільненого умовно-достроково 15.11.2010 на 2 роки 7 місяців 15 днів,

засудженого вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 19.01.2012 за п.13 ч.2 ст.115 КК України на підставі ч.1 ст.71 КК України на 12 років 6 місяців позбавлення волі,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2022 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2022 у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити його від відбування покарання, призначеного вироком, умовно-достроково.

ОСОБА_6 наполягає на тому, що під час відбування покарання довів своє виправлення і не становить загрози для суспільства, про що свідчать його поведінка, ставлення до праці, дотримання вимог закону. Просить врахувати його щире каяття у скоєному, відбуття відповідної частини покарання, працевлаштування, позитивну характеристику, 16 заохочень. Під час відбування покарання він отримав освіту, а саме, закінчив вечірню школу і здобув професію електрозварника, пройшов курс пробації з підготовки до звільнення, є релігійною людиною і з 2017 року підтримує відносини з християнською громадою, яка готова надати можливість пройти курс реінтеграції та адаптації в реабілітаційному центрі протягом року. Також має намір одружитися, і у разі звільнення буде забезпечений роботою. З огляду на викладене вважає, що є всі підстави для застосування до нього положень ст.81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 19.01.2012 ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 19.07.2006 і ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років 6 місяців.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2016 на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02.08.2011 по 09.02.2012 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

08.02.2022 до суду надійшло клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд мотивував своє рішення тим, що у поведінці ОСОБА_6 хоча і мають місце позитивні тенденції, однак засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Відповідно до положень ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації кримінального правопорушення за ступенем тяжкості, формою вини, застосування положень ст.81 КК України в минулому, тощо.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 з 11.08.2011 утримувався в ДУ Луганський слідчий ізолятор, з 29.03.2012 в ДУ Городищенська виправна колонія (№ 96), з 20.01.2016 в ДУ Київський слідчий ізолятор, з 06.02.2016 в ДУ Білоцерківська виправна колонія (№ 35), з 08.07.2016 в ДУ Бучанська виправна колонія (№ 85), з 04.08.2016 відбуває покарання в ДУ Білоцерківська виправна колонія (№ 35).

Утримуючись в ДУ Луганський слідчий ізолятор, ДУ Київський слідчий ізолятор, ДУ Білоцерківська виправна колонія (№ 35), ДУ Бучанська виправна колонія (№ 85) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. В ДУ Городищенська виправна колонія (№ 96) характеризувався негативно, отримав 3 стягнення, заохочень не мав.

За період відбування покарання в ДУ Білоцерківська виправна колонія (№ 35) ОСОБА_6 характеризується позитивно, має 16 заохочень у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків, сумлінне ставлення до праці, додержання правил поведінки, стягнень не має. З січня 2021 року засуджений працює, наказом № 20 НР від 11.05.2022 працевлаштований днювальним відділення, дисциплінований, відповідально ставиться до праці, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Має достатній рівень необхідних навичок, приймає участь у роботах з благоустрою, у виховних заходах, дотримується вимог пожежної безпеки, на профілактичному обліку не перебуває, вину у скоєному злочині визнав. У 2017 році в Білоцерківському навчальному центрі № 35 здобув професію електрозварник ручного зварювання, а в 2019 році повну загальну середню освіту у Білоцерківській вечірній (змінній) загальноосвітній школі ІІ-ІІІ ступенів № 2 Білоцерківської міської ради Київської області.

Відповідно до листа клопотання відокремленого підрозділу Центр реінтеграції та адаптації в с. Почуйки Житомирської області Громадської організації Маханаім № 238 від 17.11.2021 ОСОБА_6 є членом християнської церкви Скінія з 2017 року, дочірнім філіалом якої є вказана організація. І у разі умовно-дострокового звільнення громадська організації зможе надати йому місце в центрі для проходження курсу реінтеграції та адаптації у соціумі, де він буде забезпечений належними умовами проживання та працею на строк 1 рік. Також у разі умовно-дострокового звільнення ТОВ Мегабуд Трейд зможе працевлаштувати його на посаду зварювальника металевих конструкції, про що товариство надало лист клопотання від 01.12.2021.

Вказані обставини враховані судом як і те, що ОСОБА_6 , будучи судимим за умисне вбивство та звільненим від відбування покарання умовно-достроково, протягом невідбутої частини покарання знову вчинив умисне вбивство у стані алкогольного сп`яніння, використовуючи нікчемний привід. А тому суд дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений становить підвищену суспільну небезпеку для оточуючих.

Правильно суд вказав в ухвалі і про те, що ОСОБА_6 , відбуваючи покарання з серпня 2011 року, змінив свою поведінку у бік позитивної спрямованості лише через 5 років.

Тобто суд взяв до уваги дані про особу ОСОБА_6 за весь період відбування покарання, а не лише той, що передував часу, з якого можливе умовно-дострокове звільнення, що в сукупності встановленими судом обставинами, на переконання колегії суддів, доводить позитивну динаміку змін в особистості засудженого, однак не дає достатніх підстав вважати, що процес його виправлення досягнув тієї стадії, яка необхідна для застосування положень ст.81 КК України. До того ж, така поведінка свідчить лише про виконання засудженим своїх обов`язків, передбачених ст.ст.9, 107 КВК України.

На користь таких висновків свідчить і те, що ОСОБА_6 працевлаштувався лише за рік до звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення. Комісією при установі виконання покарань засудженому було відмовлено у зверненні з таким клопотанням у зв`язку з тим, що він має недостатній ступінь виправлення.
Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відокремлений підрозділ християнської церкви вказує про можливість забезпечення ОСОБА_6 належними умовами проживання та роботою у с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області. У той же час ТОВ Мегабуд Трейд, яке знаходиться в м. Біла Церква Київської області, вказує про можливість його працевлаштування за фахом. І віддаленість цих населених пунктів викликає обґрунтовані сумніви, що засуджений бажає скористатися обома нагодами одночасно.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Стаханівського міського суду Луганської області від 19 січня 2012 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3