ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2034/22 Справа № 194/85/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000289 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити та стягнути з ОСОБА_8 на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди - 30 000 грн.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції визначаючи розмір заподіяної йому моральної шкоди не врахував, що внаслідок протиправних дій з боку обвинуваченого він деякий час був на лікуванні, переніс фізичний біль, що супроводжувалось душевними стражданнями, емоційною напругою, через які він був обмежений у фізичних навантаженнях, активному способі життя. Також на цей час він потребує хірургічного втручання, у зв`язку з травматичною екстракцією зуба.

Стверджує, що впродовж всього періоду лікування та до теперішнього часу він відчуває дискомфорт, незручності та фізичний біль в місцях, де обвинувачений наніс йому травми.

Зазначає, що суд при вирішенні цивільного позову не врахував матеріальний стан обвинуваченого, а саме, що він працює на підземних роботах в шахті та займається бізнесом.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
Цим же вироком з ОСОБА_8 стягнуто на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 грн.
За обставин, викладених у вироку, 10.11.2021 року приблизно о 14.30 годин ОСОБА_8 перебував біля магазину-кафе «Форвард», розташованого по вул. Миру, 20 А, м. Тернівка Дніпропетровської області. В той момент до нього підійшов ОСОБА_9 , та в ході розмови у нього виникла сварка з ОСОБА_8 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин. В ході сварки у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю останньому, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс один удар ОСОБА_9 в область губ зліва, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на землю. Далі ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс ОСОБА_9 одного удару в область лівого ока та одного удару кулаком правої руки в область лівої скроні. Після цього, злочинні дії ОСОБА_8 були припинені свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, прокурора та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу потерпілого та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо встановлених фактичних обставин в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо порушень допущених судом при вирішенні цивільного позову потерпілого, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 КПК передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до вимог абзацу 7 п. 2 ч. 3 та абзацу 6 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільний позов.

Тобто, відповідно до вимог вказаних вище статей кримінального процесуального закону суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню, вказавши матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.

З матеріалів провадження вбачається, що потерпілий звернувся з цивільним позовом, в якому просив стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн.
Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.
Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 всебічно не з`ясував усіх обставин при його вирішенні, а саме: глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, внаслідок спричинення трьох ударів потерпілому, в результаті чого заподіяно струс головного мозку, гематоми голови та обличчя, травматичної екстракції зуба, внаслідок чого потерпілий змушений був звертатись до лікарні, так як потребує хірургічного втручання, крім того, зазначені дії відбулись в кафе, в присутності свідків, що вказує на те, що в його житті були вимушені зміни, які спричинили йому моральну шкоду у більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції, а тому суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які ведуть до зміни вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілого щодо відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з чим апеляційні вимоги потерпілого підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що стягнутий судом розмір моральної шкоди не відповідає характеру, обсягу та тривалості моральних страждань, що поніс потерпілий, а також вимушених змін, що сталися у його житті.
Зокрема, як зазначив потерпілий ОСОБА_9 внаслідок нанесених йому тілесних ушкоджень в нього змінився звичний ритм життя, він вимушений був відвідувати заклади охорони здоров`я, був обмежений у фізичних навантаженнях, активному способі життя, також на цей час він потребує хірургічного втручання, у зв`язку з травматичною екстракцією зуба, окрім того, до теперішнього часу він відчуває дискомфорт, незручності та фізичний біль в місцях, де йому були нанесені травми, таким чином, він зазнав глибоких фізичних та душевних страждань.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, колегія суддів враховує характер та обсяг фізичних і душевних страждань, яких зазнав потерпілий, характер немайнових втрат (їх тривалості і можливості відновлення), стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Приймаючи до уваги глибину та тривалість фізичних, душевних, емоційних та моральних страждань, перенесених потерпілим та вимушені зміни в його житті, внаслідок ушкодження здоров`я, колегія суддів вважає за доцільне визначити розмір завданої ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, що підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки саме його діями були спричинені потерпілому тілесні ушкодження.
Колегія суддів вважає, що саме такий розмір моральної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, враховуючи співмірність із заподіяною йому шкодою та спричиненням легких тілесних ушкоджень, а також принцип розумності та справедливості.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції, на підставі положень ст.408 КПК України, зміні в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року задовольнити частково.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 - змінити в частині стягнення моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

_____________ ___________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4