Справа № 1-кс/714/255/22
У Х В А Л А

"12" травня 2022 р. м.Герца
Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретар судових засідань ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого відділення №2 (м.Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про арешт майна (матеріали кримінального провадження № 0001349 від 09.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України), -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділення №2 (м.Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.
Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2022 року за №0001349 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 09 травня 2022 року близько 17 год. громадянин Румунії ОСОБА_5 за грошові кошти в сумі 14 000 грн. незаконно сприяв в перевезенні через пункт пропуску «Порубне» осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події, під час огляду місця події було вилучено: талон ОТЗ 22 з двома штампами чорним і червоним 09.05.2022 року та рукописними відмітками, у тому числі 2, а також документи: паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 який належить ОСОБА_9 , паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 який належить ОСОБА_11 , паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 який належить ОСОБА_13 , а також транспортний засіб марки «Мерседес-Бенц Віто», д.н.з. НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_14 , жительці АДРЕСА_1 , яким користувався ОСОБА_13 .
Оскільки за постановою слідчого від 10 травня 2022 року вищевказані документи та речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, слідчий просив накласти на них арешт.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з посиланням на обставини викладені у клопотанні.
Представник власника/користувача майна ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_15 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
ОСОБА_16 та ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися.
Вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 70 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 09 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесене повідомлення про кримінальне правопорушення за №0001349 й розпочате досудове розслідування за ч.3 ст.332 КК України, за фактом незаконного, за грошові кошти, сприяння ОСОБА_17 в перевезенні через пункт пропуску осіб: ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .
Диспозиція ч.3 ст.332 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені організованою групою або з корисливих мотивів.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Мерседес-Бенц Віто», д.н.з. НОМЕР_4 , який був вилучений працівниками поліції 09 травня 2022 року під час огляду місця події яким керував ОСОБА_13 , останній належить на праві власності ОСОБА_14 .

Вказаний автомобіль за постановою слідчого від 10 травня 2022 року визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що автомобіль, яким користувався ОСОБА_13 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, на нього слід накласти арешт.
Разом з тим, частиною 4 ст.173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини та виходячи зі змісту наведених норм, приходжу до висновку, що на автомобіль, який на праві власності належить ОСОБА_14 та яким користувався ОСОБА_13 , слід накласти арешт у вигляді заборони на його відчуження. Саме такий спосіб арешту майна не призведе до надмірного обтяження прав власника автомобіля.
Безпідставним є клопотання слідчого в частині накладення арешту на талон ОТЗ 22 з двома штампами чорним і червоним 09.05.2022 року та рукописними відмітками.
Вказаний речовий доказ за своїми зовнішніми ознаками не охоплюється поняттям «майно» як необхідного атрибуту інституту арешту майна, зміст якого розкрито у ст.170 КПК України.
Зайвим є й прохання слідчого за вказаним клопотанням щодо накладення арешту на паспорти: громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 який належить ОСОБА_9 ; громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 який належить ОСОБА_11 ; громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 який належить ОСОБА_13 , через те, що останні не є знаряддями кримінального правопорушення.

Паспорти, як документи які посвідчують особу, підлягають поверненню власникам.
Керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого відділення №2 (м.Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес - Бенц Віто», д.н.з. НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_14 та яким користувався ОСОБА_5 , у вигляді заборони на його відчуження.
В іншій частині клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.
Слідчий суддя