Справа № 474/272/22
Провадження № 1-кс/474/119/22
УХВАЛА
про відвід слідчого судді
18.07.22 року смт. Врадіївка
Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000002 внесеного до ЄРДР 08.01.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -
встановив:
В провадженні судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 перебуває вищевказане кримінальне провадження, в ході судового засідання по якому, яке відбулося 24.06.2022 року, судді ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України захисником ОСОБА_5 було заявлено відвід.
01.07.2022р. автоматизованим розподілом справи головуючим суддею по розгляду заяви про відвід визначено суддю ОСОБА_1 (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2022р. за підписом ОСОБА_6 ).
Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви про відвід повідомлявся в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 , її захисник ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_7 , її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 134-136 КПК України (телефонограми), повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
Згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 81 КПК України визначено, що при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
З аналізу ст. 81 КПК України вбачається, що остання не містить норми, яка б унеможливлювала розгляд заяви про відвід судді у зв`язку з нез`явленням в судове засідання судді, якому заявлено відвід, заявника чи інших учасників кримінального провадження.
В свою чергу, слід зазначити, що ст. 81 КПК України також не визначено, часові межі розгляду заяв про відвід, однак у ст.ст. 7 та28 КПК України закріплено одну із загальних засад кримінального провадження, якій повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження.
Так, зокрема, згідно ч.ч. 1-3 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
З огляду на вищевикладене, враховуючи що всі учасники судового розгляду завчасно належним чином повідомленні про час, дату і місце судового розгляду, вважаю, що не з`явлення останніх не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_3 .
Оцінивши обставини покладенні в основу заявленого відводу, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, вважаю встановленим таке.
21.06.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 внесеного до ЄРДР 08.01.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від головуючим суддею визначено суддю ОСОБА_3 .
В судовому засіданні по вказаному кримінальному провадженні, яке відбулося 24.06.2022, судді ОСОБА_3 на підставі п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України захисником ОСОБА_5 було завлено відвід, мотивований тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебували два кримінальні провадження, а саме: 1) №0000002 від 08.01.2022 р. про те, що 07.01.2022р. біля 13.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в с. Новопавлівка по вул, Центральній, 7 заподіяла ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження; 2) №0000004 від 09.01.2022р. про те, що 07.01.2022р. біля 13.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи в с. Новопавлівка по вул. Центральній, 7 заподіяла ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження.
За такого, захисник вважає, що оскільки події по обом кримінальним провадженням відбувалися в один і той самий день та час, свідками цих подій були одні і ті ж свідки, а суддя ОСОБА_3 як слідчий суддя брав участь у кримінальному провадженні №0000004 від 09.01.2022р. під час чого вирішував питання про накладення арешту, тобто за вказаних обставин йому, з наведених підстав, стали відомі обставини справи та події що відбувалися 07.01.2022р. в обох кримінальних провадженнях за участі її підзахисної ОСОБА_4 , вважала що з метою недопущення виникнення в учасників судового розгляду сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді доцільним заявити відвід судді ОСОБА_3 .
Суддя ОСОБА_3 постановив ухвалу від 24.06.2021р. про передачу кримінального провадження до канцелярії суду для визначення судді для розгляду заяви про відвід.
З огляду на вищевикладене вважаю за необхідне зазначити таке.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно рекомендацій у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. (далі - Висновок № 1) в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає.
Так, у п. 12 Висновку № 1 передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.
Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Білуха проти України (заява № 33949/02) від 09.11.2006р. встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, навівши наступні мотиви (пункти 47-55 рішення).
Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі Фей проти Австрії (Feyv.Austria) від 24.02.1993р., пп. 27, 28, 30; рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії від 28.10.1998р. (Wettstein v. Switzerland) п. 42).
У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. UnitedKingdom), від 10.06.1996р., п. 38).
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Стосовно об`єктивного критерію означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі Ферантелі та Сантанжело проти Італії (FerrantelliandSantangelov.Italy), від .07.08.1996р., п. 58).
З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії (DeCubber v. Belgium), від 26.10.1984р., п. 26).
Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справіВетштайн проти Швейцарії (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії (CastilloAlgarv.Spain), від 28.10.1998р., п.45).
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Салов проти України (заява № 65518/01) від 06.09.2005р., надаючи тлумачення поняттю неупередженість суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
З комплексного аналізу положень кримінального процесуального законодавства та, зокрема, ст. 370 КПК України слідує, що не допускається прийняття судового рішення на основі припущень, а в основу останнього мають бути покладенні виключно об`єктивно з`ясовані обставини, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом.
Постановляючи ухвалу за результатами розгляду заявленого відводу суд повинен неухильно дотримуватися приписів кримінального процесуального законодавства, а сама ухвала має відповідати критеріям законності, обґрунтованості та вмотивованості.
З огляду на вищевикладене вважаю, що встановленні підстави для заявлення відводу свідчать про наявність об`єктивних обставин, що у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_3 , а відтак заява про відвід підлягає задоволенню.
Частиною 2 ст. 82 КПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 370-371 КПК України, суд, -
постановив:
Заяву про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000002 внесеного до ЄРДР 08.01.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000002 внесеного до ЄРДР 08.01.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1