Справа № 202/3618/20
Провадження № 1-кп/202/230/2022
УХВАЛА
Іменем України

02 серпня 2022 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпрі судовий розгляд кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України, прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому зазначив про продовження існування ризиків, що передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 просив суд змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки на його думку, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить судовий розгляд кримінального провадження.

Клопотання захисника було підтримане обвинуваченим ОСОБА_3 .

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою і клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, ознайомившись з матеріалами клопотання, суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, у тому числі у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, за якими законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна та до восьми років із конфіскацією майна, відповідно.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який офіційно ніде не працює, не має законного джерелу доходу, міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні злочинів у період звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, а тому, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може в подальшому вчиняти дії, направлені на збут наркотичних засобів з метою отримання прибутку.
Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду, оскільки не працевлаштований, постійного доходу не має, не має стійких соціальних зв`язків та будь-кого на утриманні, обвинувачується у вчиненні злочинів у період звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, а тому існують ризики, що ОСОБА_3 зможе переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків по даному кримінальному провадженню.
Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останнього під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд вважає можливим задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст.185 КК України і відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд, з урахуванням обвинувачення, висунутого ОСОБА_3 та суворості покарання, яке може бути йому призначено у разі доведеності його провини, особи обвинуваченого, вважає що застава у розмірі 52 550, 0 гривень здатна належним чином забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, тобто до 30 вересня 2022 року, включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 52 550 гривень.
У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту у якому проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій обвинувачена тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1