ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1898/22 Номер провадження 11-сс/814/491/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09 травня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2021 року за №0000615, задоволено клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , і продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 липня 2022 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Козлівщина Котелевського р-ну Полтавської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у наведених кримінальних правопорушеннях, і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Урахувавши положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про продовження зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09 травня 2022 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 до 06 години з покладенням на підозрюваного таких обов`язків: не відлучатися з міста без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати слідчому свій паспорт для виїзду за кордон; носити електронний засіб контролю; протягом доби укласти контракт з Добровольчим формуванням Полтавської міської територіальної громади №1.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що слідчим і прокурором не доведено заявлених у клопотанні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, має міцні соціальні зв`язки на утриманні неповнолітнього сина, одружений, позитивно характеризується, бажає вступити до територіальної оборони для захисту України, в той час як тяжкість кримінальних правопорушень сама по собі не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, міркування прокурора про заперечення щодо скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи, викладені в апеляційній скарзі, та дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог слідчим суддею повною мірою дотримано не було.

Виходячи з положень ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як зазначено в ч.ч.1,2,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2021 року за №0000615 (а.п. 6).

Досудовим розслідування встановлено, що з 29 березня до 09 квітня 2021 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, вимагали в ОСОБА_10 передати їм 2000 доларів США (55 920 гривень), у ході чого заподіяли ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, погрожували йому та його близьким родичам застосуванням фізичного насильства й заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 , сумами 1 205 доларів США (33 691 гривень), 400 доларі США (11 188 гривень).
Окрім того, ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав і носив без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю та бойові припаси - 2 пістолети з магазинами, спорядженими 14 та 8 пістолетними патронами відповідно, які в нього було вилучено в ході обшуку автомобіля 14 березня 2022 року з 13 години 47 хвилин до 17 години 07 хвилин.
28 березня 2022 року слідчим ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

05 травня 2022 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 02 липня 2022 року.
Слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у наведених кримінальних правопорушеннях до 7 років позбавлення волі, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ніким з учасників провадження не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Усупереч доводам апеляційної скарги колегія суддів також погоджується з існуванням ризиків, визначених у п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про наявність певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про застосування підозрюваному запобіжного заходу, однак не звернув уваги на те, що крім цього, слід визначити дієвий і необхідний вид запобіжного заходу, який у свою чергу не був би невиправдано суворим заходом забезпечення кримінального провадження з огляду на всі обставини справи.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення. При цьому законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.
Окрім загальної та особливої складових підстави для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.
Утім, слідчий суддя належним чином не мотивував прийняте рішення в цій частині та не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про можливість тільки виняткового запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , узагалі не врахувавши дані про особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні малолітню дитину (а.п. 63), постійне місце проживання, одружений (а.п. 62), характеризується виключно позитивно (а.п. 61, 64), виявив бажання захищати України, про що наявний лист Добровольчого формування Полтавської міської територіальної громади №1, у якому висловлено прохання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, з метою виконання останнім відповідних обов`язків у громаді (а.п. 61).

Також у матеріалах провадження немає та прокурором у суді апеляційної інстанції не надано даних про те, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (06 квітня 2021 року), тобто більше ніж на протязі року, ОСОБА_8 вчиняв дії щодо переховування від органу досудового розслідування чи суду, впливу на потерпілого, свідків, речові докази чи документи, а отже й ініціатором клопотання та прокурором не обґрунтовано, чому за таких обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу не лише шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання ж прокурора на постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням розшуку ОСОБА_8 саме по собі не є підставою для висновку про переховування останнього, оскільки в означеному випадку обов`язково має бути підтверджено факт умисного ухилення підозрюваного від слідства. Однак, у матеріалах провадження відсутня та не надана прокурором у судовому засіданні апеляційного суду інформація про таке ухилення ОСОБА_8 , який, більш того на момент оголошення розшуку не був обізнаний про свій процесуальний статус, виниклі внаслідок цього обов`язки, а зміст повідомлення про підозру дає підстави стверджувати про неправильне встановлення органом досудового розслідування місця проживання ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 , у той час як він з 19 червня 2009 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру. Так само не надано й даних щодо повідомлення ОСОБА_8 про виклик до слідчого чи прокурора, вжиття стороною обвинувачення належних заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваного. До того ж, самого процесуального рішення про оголошення розшуку ОСОБА_8 до клопотання не долучено.
Під час розгляду клопотання та апеляційної скарги слідчий і прокурор не довели обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам.

Ураховуючи наведені вище обставини та дані, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, пов`язаного з цілодобовою ізоляцією останнього в житлі, з носінням електронного засобу контролю та покладенням відповідних обов`язків, оскільки такий запобіжний захід узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт у нічний період доби, про який ідеться в апеляційній скарзі, не здатні запобігти встановленим вище ризикам, а тому підстав для їх обрання суд апеляційної інстанції не вбачає.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Отже, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 09 травня 2022 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Відмовити в продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим і свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, покладених на ОСОБА_8 апеляційним судом, визначити до 02 липня 2022 року.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених ухвалою апеляційного суду, йому може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На підставі п.2 ч.3 ст. 202 КПК України зобов`язати СУ ГУНП у Полтавській області негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2021 року за №0000615.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4