Справа № 382/60/20
Провадження № 1-кп/359/135/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2022 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів -

Ткаченка Д.В., Вознюка С.М., Кабанячого Ю.В.,

за участю секретарів судового засідання Івкової А.Л., Петрової Я.А., Вітківського Є.О.

прокурора Карповича Д.В., потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника Гайдай Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000189 від 16.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сотниківка Яготинського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146 КК України, а також ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 4 ст. 296 КК України та ст. 348 КК України,

в с т а н о в и в :

1. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні незаконного позбавлення волі людини, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань потерпілій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України за таких обставин.

15.11.2019 близько 11 години 00 хвилин, ОСОБА_5 прибув до місця проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин до останньої він спричинив їй тілесні ушкодження. Після цього, в цей же самий день, тобто 15.11.2019 близько 11 год. 10 хв., перебуваючи на території двору в АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 виник прямий умисел на незаконне позбавлення волі ОСОБА_4 . Реалізовуючи вказаний злочинний умисел, перебуваючи біля відкритих дверей погребу на території вказаного двору, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання від них наслідків у вигляді незаконного позбавлення волі людини, силоміць заштовхав ОСОБА_4 у погреб проти її волі, де в подальшому наніс останній тілесні ушкодження, та закрив до нього вхід, в результаті чого остання змушена була перебувати там близько 10 хв., до того моменту поки ОСОБА_5 не відкрив двері погребу.

Вищевказане формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_5 , суд визнає недоведеним, його слід виправдати за цим обвинуваченням, тому що не доведено, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України не визнав та показав, що 15.11.2019р. він дійсно перебував за місцем проживання своєї дружини ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . У нього виникла підозра, що дружина вживає наркотичні засоби, у зв`язку із чим він викликав поліцію. На цьому ґрунті в них відбувся сімейний конфлікт. Під час цієї сварки його теща ОСОБА_4 , злякавшись, добровільно заховалась у погребі та певний час з нього не виходила. ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_4 він не бив, жодних тілесних ушкоджень їй не наносив, силоміць у погреб не штовхав та не закривав до нього вхід.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що дійсно 15.11.2019 року на території її домоволодіння по АДРЕСА_2 з ОСОБА_5 відбувся сімейний конфлікт. Для того, щоб він у люті не завдав їй тілесних ушкоджень вона вирішила сховатись у погребі. Як стверджує потерпіла, обвинувачений не позбавляв її волі та не змушував перебувати в погребі. Також, потерпіла підтвердила, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 їй не наносив. На запитання прокурора щодо позиції потерпілої на досудовому розслідуванні остання вказала, що під час слідчого експерименту вона надала інші показання, тому що була дуже злою та накрученою відносно ОСОБА_5 . Потерпіла просила суд врахувати лише показання, які вона надала безпосередньо в судовому засіданні.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, прокурор посилається на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та досліджені в судовому засіданні документи.

Так, свідок ОСОБА_7 (поліцейський) пояснив, що за викликом ОСОБА_5 він прибув до домоволодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 . Під час спілкування із ОСОБА_5 на місці події (приблизно через 15 хв. після прибуття) свідок помітив як з погребу вийшла ОСОБА_4 . При цьому, вона сама відчинила двері погребу. ОСОБА_5 постійно був в полі зору свідка та до погребу не підходив. ОСОБА_4 перебувала у знервованому та збудженому стані та повідомила про вчинення щодо неї неправомірних дій ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 (поліцейський) в судовому засіданні також показав, що прибув до будинку за адресою АДРЕСА_2 за викликом ОСОБА_5 щодо можливого зберігання там наркотиків. На місці події він побачив двох чоловіків та ОСОБА_5 . Через 15-20 хвилин він побачив ОСОБА_4 яка вийшла з погребу та звинуватила ОСОБА_5 у побитті та зачиненні у погребі. Свідок підтвердив, що двері погребу були відчиненні та нічим не закриті.

Свідок ОСОБА_9 (поліцейський) в суді показав, що прибув за викликом до домоволодіння по АДРЕСА_2 . На місці події було виявлено двох чоловіків та ОСОБА_5 . У будинку свідок побачив молоду жінку з дітьми, а на вулиці біля будинку помітив ще одну старшу жінку, яка повідомила що ОСОБА_5 її побив та закрив у погребі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України сторона обвинувачення посилається на такі документи:

заяву ОСОБА_4 від 19.11.2019 року щодо незаконного позбавлення її волі ОСОБА_5 ;

протокол огляду від 25.02.2020 року з долученою фототаблицею, відповідно до якого слідчий в присутності понятих та спеціаліста за участі потерпілої ОСОБА_4 провів огляд території садиби по АДРЕСА_2 та виявив погріб, який зачиняється дерев`яними дверима, що зовні можна зачинити за допомогою спеціальних петель для навісного замка;

дані висновку експерта № 56 від 19.11.2019 року, згідно якого виявленні у ОСОБА_4 тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета або при ударі о такий та відносяться до категорії легких і могли утворитися від не менше як 5 ударів або контактів; виявлені ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи;

протокол проведення слідчого експерименту від 25.02.2020 року та відеозапису цієї слідчої дії, з якого вбачається, що слідчим проведено з потерпілою ОСОБА_4 слідчий експеримент, під час якого відтворено обставини події, що сталася 15.11.2019 р., потерпіла описала та показала механізм поміщення її у погріб;

Оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України. З показань потерпілої ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_5 не вчиняв щодо неї протиправних дій, які виразились у незаконному позбавленні її волі із заподіянням фізичних страждань, а у погреб вона потрапила за власною волею, ховаючись від сварки з обвинуваченим. Показання потерпілої узгоджуються із показаннями обвинуваченого, який підтвердив, що під час сварки ОСОБА_4 злякалась та за своєю ініціативою побігла у погреб, а коли приїхали працівники поліції самостійно з погребу вийшла. З показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що вони очевидцями протиправних дій обвинуваченого не були. Навпаки, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що в них на очах потерпіла ОСОБА_4 самостійно відкрила двері погребу та вийшла з нього на вулицю. Суд відхиляє посилання сторони обвинувачення на протокол слідчого експерименту з потерпілою від 25.02.2020 року, оскільки він не узгоджується з показаннями потерпілої, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання. Інші досліджені в судовому засіданні докази сторони обвинувачення не доводять, що ОСОБА_5 силоміць заштовхав ОСОБА_4 у погреб проти її волі та закрив до нього двері, тобто незаконно позбавив волі.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Верховний Суд, при вирішенні питання про достатність встановлених під час судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення, визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, оцінивши кожний доказ сторони обвинувачення та сторони захисту, суд вважає, що стороною обвинувачення не подано достатню кількість належних і допустимих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_5 обов`язкової ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення - незаконного позбавлення волі. Отже, ОСОБА_5 слід виправдати, оскільки не доведено, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст.146 КК України.

2. Судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 придбав та зберігав вогнепальну зброю (крім гладкоствольної мисливської) та бойові припаси без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

У 2007 році (у невстановлену дату та час) ОСОБА_5 придбав за грошові кошти у невстановлених осіб вогнепальну нарізну зброю та боєприпаси (набої) до неї. В період з 2007 року по 16 березня 2017 року (до моменту виявлення та вилучення їх в ході санкціонованого обшуку працівниками поліції) ОСОБА_5 зберігав їх у приміщеннях господарських будівель на території власного домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: магазинну гвинтівку 7,62 мм. зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна; мисливський карабін 5,6 мм. моделі ТОЗ-16; п`ятнадцять патронів калібру 9 мм; одинадцять патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 року.

Згідно висновку експерта № 1/644 від 18 травня 2017 року п`ятнадцять патронів калібру 9 мм. з наданих на експертизу являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9 мм. патронами до пістолету Макарова (ПМ) промислового виробництва м. Луганск Україна; п`ятнадцять патронів калібру 9 мм. призначені для стрільби зі зброї калібру 9х18 мм та придатні для стрільби; одинадцять патронів калібру 7,62 мм надані на експертизу, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм мисливськими патронами зразка 1943 року, які споряджені кулями зі свинцевим осердям промислового виробництва м. Луганськ Україна; одинадцять патронів калібру 7,62 мм призначені для стрільби з мисливської нарізної зброї калібру 7,62х39 мм.; одинадцять патронів калібру 7,62 мм. придатні для стрільби.

Згідно висновку експерта №1/646 від 17 травня 2017 року надана на експертизу гвинтівка, являється нарізною вогнепальною зброєю 7,62 - мм. магазинною гвинтівкою зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна, промислового виробництва СРСР, конструкція якої змінена в результаті корозійних пошкоджень та частково змінена саморобним способом шляхом зміни конструкції дульної частини ствола, видалення мушки, зміни конструкції стебла затвору, встановлення саморобної ложі з прикладом; надана на експертизу 7,62 мм. магазинна гвинтівка зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна, придатна для здійснення пострілів.

Згідно висновку експерта наданий на експертизу предмет являється нарізною вогнепальною зброєю. Наданий предмет являється 5,6 - мм. однозарядним мисливським карабіном моделі ТОЗ-16 промислового виробництва Тульського збройного заводу м. Тула СРСР, промислові №29927 (ствольна коробка), № 9046 (затвор), виготовлення 1958 року, в конструкції якого внесені зміни саморобним способом шляхом укріплення мушки, видалення прицільної планки та укріплення напрямної, заміни кріпильних виробів та подовження прикладу; наданий на експертизу карабін придатний для стрільби 5,6-мм. патронами кільцевого запалювання.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (епізод зберігання зброї та бойових припасів у домоволодіння АДРЕСА_1 , 16.03.2017 р.) підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який під час судового розгляду вину визнав та підтвердив, що дійсно з 2007 року по березень 2017 року він зберігав без відповідного дозволу на території власного домоволодіння магазинну гвинтівку 7,62 мм. зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна; мисливський карабін 5,6 мм. моделі ТОЗ-16; п`ятнадцять патронів калібру 9 мм; одинадцять патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 року;

даними довідки, що ОСОБА_5 згідно обліку власників зброї власником будь якого виду зброї не являється та на обліку в дозвільній системі не перебуває; згідно висновку судово-психіатричного експерта № 94 від 21.02.2020 року ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував у стані у стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність;

даними протоколу обшуку від 16.03.2017 року з фототаблицями до нього, згідно якого слідчий в присутності понятих провів обшук домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , у ході обшуку було виявлено та вилучено: магазинну гвинтівку 7,62 мм. зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна; мисливський карабін 5,6 мм. моделі ТОЗ-16; п`ятнадцять патронів калібру 9 мм; одинадцять патронів калібру 7,62 мм зразка 1943 року. Зазначене вище майно, відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом. Рапортом слідчого речові докази поміщено до кімнати зберігання зброї;

даними висновку експерта № 1/644 від 18 травня 2017 року, згідно якого п`ятнадцять патронів калібру 9 мм. з наданих на експертизу являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9 мм. патронами до пістолету Макарова (ПМ) промислового виробництва м. Луганск Україна; п`ятнадцять патронів калібру 9 мм. призначені для стрільби зі зброї калібру 9х18 мм та придатні для стрільби; одинадцять патронів калібру 7,62 мм надані на експертизу, являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 7,62 мм мисливськими патронами зразка 1943 року, які споряджені кулями зі свинцевим осердям промислового виробництва м. Луганськ Україна; одинадцять патронів калібру 7,62 мм призначені для стрільби з мисливської нарізної зброї калібру 7,62х39 мм.; одинадцять патронів калібру 7,62 мм. придатні для стрільби;

висновком експерта №1/646 від 17 травня 2017 року, відповідно до якого надана на експертизу гвинтівка, являється нарізною вогнепальною зброєю 7,62 - мм. магазинною гвинтівкою зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна, промислового виробництва СРСР, конструкція якої змінена в результаті корозійних пошкоджень та частково змінена саморобним способом шляхом зміни конструкції дульної частини ствола, видалення мушки, зміни конструкції стебла затвору, встановлення саморобної ложі з прикладом; надана на експертизу 7,62 мм. магазинна гвинтівка зразка 1891/30 рр. конструкції Мосіна, придатна для здійснення пострілів. Наданий на експертизу предмет являється нарізною вогнепальною зброєю. Наданий предмет являється 5,6 - мм. однозарядним мисливським карабіном моделі ТОЗ-16 промислового виробництва Тульського збройного заводу м. Тула СРСР, промислові №29927 (ствольна коробка), № 9046 (затвор), виготовлення 1958 року, в конструкції якого внесені зміни саморобним способом шляхом укріплення мушки, видалення прицільної планки та укріплення напрямної, заміни кріпильних виробів та подовження прикладу; наданий на експертизу карабін придатний для стрільби 5,6-мм. патронами кільцевого запалювання.

Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 придбав та зберігав вогнепальну зброю (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

У невстановлені час та місці ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел направлений на незаконне поводження із вогнепальною зброєю незаконно придбав у невстановленої особи вогнепальну нарізну зброю, яку в подальшому, умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, незаконно зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу. 11 грудня 2019 року під час проведення працівниками Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у останнього виявлено та вилучено предмет, який відповідно до висновку експерта №8-2/1104 від 26.12.2020 являється револьвером, що належить до коротко ствольної нарізної зброї, виготовлений шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю саморобним способом частин револьверу «Наган» зр. 1895 року, калібру 7,62х39R, промислового виробництва та відновлених саморобним способом частин макету масо-габаритного револьвера «Наган» зр. 1895 року, який придатний до стрільби.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (епізод зберігання 11.12.2019 зброї у домоволодіння АДРЕСА_1 ) підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який під час судового розгляду вину визнав та підтвердив, що дійсно він незаконно зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу револьвер, виготовлений шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю саморобним способом частин револьверу «Наган» зр. 1895 року, калібру 7,62х39R, промислового виробництва та відновлених саморобним способом частин макету масо-габаритного револьвера «Наган» зр. 1895 року, який придатний до стрільби;

даними протоколу обшуку від 11.12.2019 року з відеозаписом та фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчий в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , при вході до приміщення будинку на батареї виявив та вилучив предмет схожий на пістолет типу «Наган» без будь-якого маркування;

показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в судовому засіданні підтвердили, що були понятими під час обшуку у домоволодінні в АДРЕСА_1 , проведеного 11.12.2019 року, в ході якого працівники поліції знайшли зброю;

даними висновку експерта № 8-2/1104 від 26.12.2019 року відповідно до якого наданий на дослідження револьвер належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, придатний до стрільби, виготовленої шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю саморобним способом частин револьверу «Наган» зр. 1895 року, калібру 7,62x39R, промислового виробництва та відновлених саморобним способом частин макету масо-габаритного револьвера «Наган» зр. 1895 року.

Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 придбав та зберігав бойові припаси без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

ОСОБА_5 у невстановлені час та місці, маючи злочинний умисел направлений на незаконне поводження із бойовими припасами незаконно придбав у невстановленої особи бойові припаси, які в подальшому, умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, незаконно зберігав у салоні належного йому автомобіля марки «Opel Vivaro», держаний номерний знак НОМЕР_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу. 11 грудня 2019 року під час проведення працівниками Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області невідкладного обшуку автомобіля марки «Opel Vivaro», держаний номерний знак НОМЕР_1 , що був розташований біля домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого у кишені водійських дверей виявлено та вилучено коробчастий магазин, що призначений для використання з автоматами системи Калашникова калібру 5,45х39 мм. Магазин споряджений 30 проміжними патронами 5,45х39 мм, які відповідно до висновку експерта №10-237, 8-2/84 від 10.04.2020 являються бойовими припасами та придатні до стрільби.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (епізод зберігання 11.12.2019 р. бойових припасів у автомобілі) підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який пояснив, що автомобіль марки «Opel Vivaro»АІ8371ЕС, яким він користувався, він припаркував біля домоволодіння своєї куми - ОСОБА_12 по вул. Данила Галицького в м. Яготин Київської області. Як стверджує обвинувачений автомобіль він закрив і поставив на сигналізацію;

показаннями свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що є кумою обвинуваченого та пам`ятає, як 11.12.2019 року на вулиці біля її домоволодіння АДРЕСА_3 вона зустріла ОСОБА_5 , який там залишив свій автомобліь «Opel Vivaro». Через деякий час цього ж дня вона бачила поліцейських, які оглядали вказаний автомобіль, однак вона не знає, що саме виявили в автомобілі;

довідкою Територіального сервісного центру № 3241 від 20.05.2020 року № 133 щодо зареєстрованих транспортних засобів підтверджується, що за гр. ОСОБА_5 зареєстрований «Opel Vivaro». н.з. НОМЕР_1 , 2009 року випуску, білого кольору, кузов: НОМЕР_2 ;

даними протоколу обшуку від 11.12.2019 року з відеозаписом , згідно якого слідчий в присутності понятих, спеціалістів провів обшук автомобіля «Opel Vivaro» НОМЕР_1 , який знаходився поблизу житлового будинку № 17 по вул. Данила Галицького в м. Яготин Київської області та в транспортному засобі виявив та вилучив магазин до автомата Калашникова, який споряджений 30 (тридцятьма) набоями калібру 5.45х39;

даними висновку експерта № 10-237, № 8-2/84 від 10.04.2020 року, відповідно до якого магазин споряджений 30 проміжними патронами 5,45х39 мм являються бойовими припасами та придатні до стрільби. (в матеріалах справи поки відсутній).

Суд відхиляє доводи сторони захисту про недопустимість протоколу обшуку автомобіля від 11.12.2019 року. Так, за змістом ст.. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до ст.. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Судом не встановлено істотного порушення прав та свобод людини під час проведення обшуку автомобіля. Вказаний обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді у передбаченому КПК порядку. Згідно протоколу та долученого до нього безперервного відеозапису жодний учасник слідчої дії, в тому числі поняті, не висловили зауважень та заперечень до слідчої дії, зокрема щодо відкриття дверей автомобіля та виявлення в ньому зброї. Тому доводи захисника щодо недопустимості протоколу обшуку автомобіля є безпідставними.

Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 придбав та зберігав вогнепальну зброю (крім гладкоствольної мисливської) та бойові припаси без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

ОСОБА_5 у невстановлені час та місці, маючи злочинний умисел направлений на незаконне поводження із вогнепальною зброєю та бойовими припасами, повторно незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи вогнепальну нарізну зброю, яку в подальшому, умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, незаконно зберігав на території належного йому домоволодіння по АДРЕСА_4 , без передбаченого законом дозволу. 12 грудня 2019 року під час проведення працівниками Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області невідкладного обшуку на території домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_4 , виявлено та вилучено пістолет-кулемет (номер ствольної коробки НОМЕР_3 , номер коробки спускового механізму 1406 та номер затвору КБ 737), зібраний саморобним способом, який відповідно до висновку експерта № 8-2/1106 від 26.12.2019 відноситься до нарізної вогнепальної зброї та придатний до проведення пострілів, та три патрони, які відповідно до висновку експерта №8-2/1106 від 26.12.2019 відноситься до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, та є пістолетними патронами калібру 7,62х25 до пістолету зразка 1930/33 рр. конструкції Токарєва (ТТ).

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (епізод зберігання 12.12.2019 р. зброї та бойових припасів у домоволодінні в с. Сотниківка) підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який під час судового розгляду вину визнав та підтвердив, що дійсно в його домоволодінні по АДРЕСА_4 він зберігав без відповідного дозволу пістолет-кулемет (номер ствольної коробки НОМЕР_3 , номер коробки спускового механізму 1406 та номер затвору КБ 737) та три патрони;

даними протоколу обшуку від 12.12.2019 року з відеозаписом, згідно якого під час проведення вказаної слідчої дії, слідчий в присутності понятих, спеціалістів та інших слідчих провів обшук домоволодіння АДРЕСА_4 , де з поміж іншого було виявлено та вилучено предмет схожий на автомат «ППШ» та магазин барабанного типу, три предмети зовні схожі на набої калібру 7,62 мм;

даними висновку експерта № 8-2/1106 від 26.12.2019 року, яким встановлено, що вилучений під час обшуку предмет відноситься до нарізної вогнепальної зброї - є пістолетом-кулеметом (номер ствольної коробки НОМЕР_3 , номер коробки спускового механізму 1406 та номер затвору КБ 737), який зібраний саморобним способом під патрон 7,62x25 мм. та придатний до проведення пострілів; наданий пістолет-кулемет виготовлений саморобним способом під патрон 7,62x25 мм шляхом зібрання в одну конструктивну одиницю частин та механізмів; надані на дослідження патрони відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї є пістолетними патронами калібру 7,62x25 мм до пістолету зразка 1930/33 рр. конструкції Токарева (ТТ), споряджені кулями зі свинцевим осердям та виготовлені промисловим способом;

Відповідно до ст. 32 КК повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. У ст. 33 КК зазначено, що сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом. При сукупності кримінальних правопорушень кожне з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинені ОСОБА_5 чотири кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами (епізоди 16.03.2017, 11.12.2019 (два епізоди), 12.12.2019) відповідають одному і тому самому складу злочину, а тому їх кваліфікація здійснюється за однією частиною статті Особливої частини КК України - ч. 1 ст. 263 КК України.

3. Суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство) із застосуванням вогнепальної зброї, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України за таких обставин.

11 грудня 2019 року, близько 13 год. 59 хв., потерпіла ОСОБА_1 підійшла до двору ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щоб попросити його звільнити проїзд по вулиці Л.Українки, який був перекритий автомобілем «Ssang Yong Rexton» із реєстраційним номером НОМЕР_4 . Проте, ОСОБА_5 , у вказаний день та час, вибігши із власного подвір`я, що за адресою: АДРЕСА_1 , на вулицю, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, що виразилось у зневажливому ставленні до громадської моралі, ігноруванні існуючих у суспільстві елементарних правил поведінки, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, у присутності інших осіб, та нехтуючи цим, безпричинно почав ображати сусідку ОСОБА_1 , яка просила звільнити проїзд на вулиці, висловлюючись до неї нецензурною лайкою, при цьому здійснив постріл у повітря із гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-63» «У 37426». Після цього тримаючи рушницю в руках прикладом наніс два удари в потилицю та лівий висок потерпілій ОСОБА_1 , чим завдав їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден лівої скроні, синця тім`яно потиличної ділянки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який свою вину у вчиненні хуліганства визнав частково та підтвердив, що дійсно 11 грудня 2019 року біля свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 він зустрів сусідку ОСОБА_1 , яка просила звільнити проїзд по вулиці, що був перекритий автомобілем «Ssang Yong Rexton». Між ними зав`язалась сварка, в ході якої він нецензурно лаявся в її бік, ображав останню та здійснив постріл у повітря із мисливської рушниці. Водночас, обвинувачений стверджує, що тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив, лише дав ногою стусана, після чого остання пішла додому. Обвинувачений не може пояснити навіщо взяв із собою зброю. Жодних ударів прикладом від рушниці по голові потерпілої він не завдавав;

згідно висновку судово-психіатричного експерта № 94 від 21.02.2020 року ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував у стані у стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність;

показаннями потерпілої ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні підтвердила, що проживає в АДРЕСА_5 , є сусідкою ОСОБА_5 та пам`ятає, як 11.12.2019 року вона не змогла виїхати з вулиці на власному автомобілі через те, що біля домоволодіння ОСОБА_5 на дорозі стояв транспортний засіб, що перешкоджав нормальному руху транспорту. У зв`язку із цим вона викликала поліцію та залишилась очікувати їх приїзду біля домоволодіння обвинуваченого. В цей час, тобто ще до приїзду поліцейських, із свого двору вибіг п`яний ОСОБА_5 з рушницею в руках. Спочатку він здійснив постріл вгору, а потім підійшов до неї та наніс декілька ударів прикладом по голові. ОСОБА_5 весь час нецензурно виражався в її бік та голосно ображав її. Як стверджує потерпіла, після її побиття вона, злякавшись, втекла до себе додому. Через деякий час прибули працівники поліції. Також, потерпіла зазначила, що, будучи вдома, ще чула декілька пострілів зі сторони будинку обвинуваченого. Після цих подій її возили у лікарню де були зафіксовані отримані легкі тілесні ушкодження;

даними рапорту інспектора чергової частини ЄО № 5717 від 11.12.2019 підтверджується повідомлення громадянки ОСОБА_1 зі служби 102 про те, що 11.12.2019 о 13 годині 47 хвилин за адресою: АДРЕСА_5 , стоїть автомобіль в забороненому місці, чим заблокував проїзд; даними рапорту інспектора чергової частини ЄО № 5718 від 11.12.2019 підтверджується повідомлення громадянина ОСОБА_14 зі служби 102 про те, що 11.12.2019 о 13 годині 59 хвилин за адресою: АДРЕСА_5 сусід ОСОБА_5 припаркував свій автомобіль у неналежному місці, сусіди зробили зауваження, на що він взяв рушницю вистрілив у повітря та побив заявницю, потрібна медична допомога; заяву про вчинене кримінальне правопорушення подано 11.12.2019, про що складений відповідний протокол;

даними протоколу слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_1 від 14.02.2020 та відеозапису до нього, згідно якого з потерпілою було відтворено обставини вчинення обвинуваченим хуліганських дій, під час слідчої дії потерпіла показала місце перебування ОСОБА_5 з рушницею, положення зброї під час пострілу, механізм спричинення прикладом рушниці їй тілесних ушкоджень; даними протоколу слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 від 28.02.2020 та відеозапису, відповідно до якого відтворено обставини події, яка сталася 11.12.2019 р., свідок повідомив про обставини виявлення у потерпілої тілесних ушкоджень;

даними протоколу обшуку від 12.12.2019 року з відеозаписом, відповідно до якого слідчий в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_4 виявив та вилучив з поміж іншого предмет схожий на гладкоствольну рушницю «ТОЗ-63» « НОМЕР_5 », три конверти із змивами з предмету схожого на гладкоствольну рушницю «ТОЗ-63» « НОМЕР_5 ». Зазначене вище майно відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом;

даними висновку експерта № 8-2/147 від 14.05.2020 року підтверджено, що вилучена в ході обшуку рушниця є мисливською гладкоствольною довгоствольною вогнепальною зброєю;

даними висновку експерта № 21/д від 16.03.2020 встановлено, що виявленні у ОСОБА_1 тілесні ушкодження характерні для дії тупого твердого предмета (предметів), або при ударі об такий і могли утворитися від дії прикладу рушниці 11.12.2019; ушкодження утворилися не менше як від 2-х ударів або контактів; виявлені ушкодження не могли утворитися при однократному падінні з положення стоячи; виявлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки; виявлені тілесні ушкодження могли утворитися за обставини на які вказала ОСОБА_1 під час проведення слідчого експерименту;

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо недоведеності спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень, тому що вказана обставина підтверджена показаннями потерпілої, даними протоколу слідчого експерименту з потерпілою та висновком експерта від 16.03.2020р., які повністю узгоджуються між собою та не суперечать зібраним у справі доказам. Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

4. Суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 348 КК України за таких обставин.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поліцію», основними завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 08.12.2016 за № 826 о/с старший лейтенант поліції ОСОБА_3 призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4. Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 15.04.2016 за № 166 о/с старший сержант поліції ОСОБА_2 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 4.

11 грудня 2019 року, о 08 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заступили на добове чергування у складі наряду СРПП №4 та приступили до здійснення своїх функціональних обов`язків. У ході патрулювання на території обслуговування на службовому автомобілі марки «Renault Duster», із реєстраційним номером НОМЕР_6 на синьому фоні, білого кольору, із розпізнавальними знаками Національної поліції, та встановленими проблисковими маячками, працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які перебували у форменому одязі та, відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснювали свої функціональні обов`язки, 11 грудня 2019 року, о 13 годині 48 хвилин, отримали повідомлення по лінії «102» від ОСОБА_1 щодо порушень правил дорожнього руху по вулиці Лесі Українки у місті Яготині Київської області, а саме про те, що неправильно припаркований автомобіль, який заважає проїзду по вулиці. Прибувши на місце події о 14 год. 02 хв. працівниками поліції було встановлено, що по центру вулиці Л. Українки, навпроти будинку № 33, стоїть автомобіль марки «Ssang Yong Rexton» із реєстраційним номером НОМЕР_4 , чорного кольору, який перегороджує рух по вулиці. В подальшому, з метою встановлення всіх обставин правопорушення працівники поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вийшли із службового автомобіля і направилися до місця проживання заявниці ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 . У цей час ОСОБА_5 вийшов на вулицю Л. Українки та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, на ґрунті неприязного відношення та зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, з метою позбавлення життя, здійснив близько семи пострілів із гладкоствольної мисливської рушниці в салон та кузов службового автомобіля марки «Renault Duster» із реєстраційним номером НОМЕР_6 на синьому фоні, білого кольору, із розпізнавальними знаками Національної поліції, та встановленими проблисковими маячками. Почувши постріли інспектор сектору реагування патрульної поліції № 4 ОСОБА_3 вийшов із двору заявниці та направився в сторону службового автомобіля. У цей час ОСОБА_5 , який перебував на території належного йому домоволодіння, та діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, на ґрунті неприязного відношення та зневажливого ставлення до працівників правоохоронних органів, з метою позбавлення життя, здійснив один прицільний постріл із гладкоствольної мисливської рушниці в сторону інспектора СРПП № 4 ОСОБА_3 , який перебував у форменому одязі та, відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», здійснював свої функціональні обов`язки, чим вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України, підтверджується такими доказами:

показаннями обвинуваченого, який підтвердив, що 11 грудня 2019 року в обідній час біля свого будинку за адресою АДРЕСА_5 на дорозі він побачив поліцейський автомобіль «Renault Duster». У зв`язку з давнім неприязним відношенням у цілому до працівників правоохоронних органів обвинувачений «на нервах» здійснив близько шести пострілів із гладкоствольної мисливської рушниці в салон та кузов поліцейського автомобіля. Через деякий час, перебуваючи на території власного домоволодіння та побачивши поліцейських, які наближалися до його будинку, обвинувачений здійснив один постріл із гладкоствольної мисливської рушниці вгору. Обвинувачений заперечив здійснення прицільного пострілу в бік поліцейського та наявність у нього умислу на позбавлення його життя. Він вважає, що відстань була дуже великою до поліцейського і дріб не змогла б до нього долетіти. Також, з огляду на те, що він досвідчений мисливець, то при бажанні на відстані 30м. він влучив би безпосередньо у поліцейського з легкістю. На запитання суду про психічне ставлення до вчинених дій обвинувачений пояснив, що він «трохи похуліганив»;

згідно висновку судово-психіатричного експерта № 94 від 21.02.2020 року ОСОБА_5 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними; не перебував у стані фізіологічного афекту та у будь-якому іншому емоційному стані, який би міг здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність;

показаннями потерпілого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні повідомив що працює поліцейським та підтвердив, що 11.12.2019 року він виконував свої службові обов`язки в екіпажі з поліцейським ОСОБА_2 . За викликом ОСОБА_1 вони приїхали на службовому автомобілі «Renault Duster» за адресою м. Яготин, вул. Лесі Українки, 30 та виявили автомобіль «SsangYong», який перешкоджав проїзду. Залишивши свій службовий автомобіль біля домоволодіння обвинуваченого вони пішли до місця проживання ОСОБА_1 . Під час відібрання пояснень від неї потерпілий ОСОБА_3 почув декілька пострілів зі сторони, де залишили службовий авто. Про вказані обставини повідомили чергову частину та направились разом з поліцейським ОСОБА_2 до будинку обвинуваченого. Потерпілий ОСОБА_15 йшов попереду, а ОСОБА_2 трохи позаду. Раптом їм на зустріч виїхав автомобіль «SsangYong», який стояв біля будинку обвинуваченого та перешкоджав руху транспорту. З цього авто вийшов ОСОБА_16 , який повідомив поліцейським, що їх службовий автомобіль розстріляв ОСОБА_5 . Після цього, потерпілий ОСОБА_15 та поліцейський ОСОБА_2 продовжили рух до домоволодіння обвинуваченого та десь за метрів 40 помітили ОСОБА_5 з мисливською рушницею, який стояв на території свого домоволодіння біля паркану. Потерпілий ОСОБА_3 стверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 направив рушницю на нього та здійснив один постріл в його бік. Потерпілий ОСОБА_3 дуже злякався, крикнув іншим «назад!», після чого викликали наряд на допомогу. Також, Потерпілий ОСОБА_3 категорично заперечив постріл вгору, оскільки чітко пам`ятає положення рушниці та додатково пояснив, що після пострілу чув цокіт прольоту дробі близько одного метра від себе на рівні, де розташовані життєво важливі органи;

показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який підтвердив показання потерпілого ОСОБА_3 та пояснив, що також є поліцейським і 11.12.2019 року він виконував свої службові обов`язки поліцейського в екіпажі з поліцейським ОСОБА_15 . За викликом ОСОБА_1 вони вдвох приїхали на службовому автомобілі «Renault Duster» за адресою м. Яготин, вул. Лесі Українки, 30 та виявили автомобіль «SsangYong», який перешкоджав проїзду. Залишивши свій службовий автомобіль біля домоволодіння обвинуваченого, вони пішли до місця проживання ОСОБА_1 . Під час відібрання у неї пояснень він почув декілька (4-6) пострілів зі сторони, де був залишений службовий авто. Було прийнято рішення повідомити про дані обставини чергову частину та з`ясувати, що сталося. Потерпілий ОСОБА_15 йшов попереду, а він позаду. В якийсь момент на зустріч виїхав автомобіль «SsangYong», який стояв біля будинку обвинуваченого та перешкоджав руху транспорту. З авто вийшов ОСОБА_16 та повідомив поліцейським, що їх службовий автомобіль розстріляв ОСОБА_5 . Після цього, вони пішли далі до домоволодіння обвинуваченого і десь за метрів 40 потерпілий ОСОБА_2 побачив ОСОБА_5 з мисливською рушницею, який стояв на території свого домоволодіння біля паркану та цілився в поліцейського ОСОБА_15 . Потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 направив рушницю прямо на поліцейського ОСОБА_15 на рівні, де розташовані життєво важливі органита здійснив один постріл в його бік. Останній щось крикнув, після чого ми викликали допомогу;

показаннями потерпілої ОСОБА_1 , яка пояснила, що перебуваючи біля свого домоволодіння вона чула стук дробі по металу після пострілу ОСОБА_5 ;

показаннями свідка ОСОБА_17 , який в суді показав, що 11.12.2019 року він приїхав на автомобілі «SsangYong» н.з. НОМЕР_4 до ОСОБА_5 в гості з метою придбання в нього ковбаси домашнього виробництва. Свій автомобіль «SsangYong» свідок залишив біля будинку обвинуваченого за адресою АДРЕСА_5 та зайшов до ОСОБА_5 через задню частину двору. У ОСОБА_5 в гостях він перебував близько двох годин. Весь цей час ОСОБА_5 був знервований, кудись вибігав, з кимось розмовляв по телефону. Потім на деякий час обвинувачений взагалі зник з поля зору. У цей момент свідок почув декілька пострілів з вулиці. Згодом свідок побачив ОСОБА_5 з рушницею в руках, останній з невідомих причин почав виганяти його з будинку. Коли свідок ОСОБА_17 вибіг на вулицю до свого автомобіля, то побачив розстріляний поліцейський автомобіль. Злякавшись, свідок швидко сів за кермо свого авто та поїхав далі по вулиці, де зустрів поліцейських, яким все розповів;

даними рапорту інспектора чергової частини ЄО № 5719 від 11.12.2019, підтверджується повідомлення зі служби 102 про те, що 11.12.2019 о 14 годині 32 хвилин за адресою: АДРЕСА_5 , що бригада патрульної поліції яка виїхала за вище вказаною адресою на повідомлення про вчинення тілесних ушкоджень виявила на місці події понівечений автомобіль поліції, що саме не відомо, однак раніше було повідомлення, що гр. ОСОБА_5 з мисливської рушниці зробив постріл в повітря та побив прикладом громадянку. Рапортом інспектора поліції Грицюти В.Г. від 11.12.2020 викладено обставини події зафіксовані в повідомлені на службу 102;

даними журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу обліку інструктажів водіїв, журналу реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, даними книги видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів, даними дорожнього листа № 12/1139-5173, журналу служби нарядів, даними витягу з наказу № 826 о/с від 08.12.2016, витягу з наказу № 166 о/с від 15.04.2016, даними функціональних обов`язків інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , даними наказу № 53 від 10.09.2019 року про закріплення транспортних засобів за особовим складом Яготинського ВП, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, даними полісу № НОМЕР_7 , даними довідки від 28.04.2020 року, підтверджуються обставини перебування 11.12.2019 року інспекторів патрульної поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на добовому чергуванні у складі наряду СРПП № 4, які приступили до здійснення своїх функціональних обов`язків. Патрулювання здійснювали на службовому автомобілі марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_6 на синьому фоні, який перебуває на балансі Головного управління в Київській області;

даними протоколу обшуку від 11.12.2019 року з відеозаписом проведення вказаної слідчої дії та фототаблицями до нього, відповідно до якого слідчий в присутності понятих, спеціалістів та інших слідчих провів обшук автомобіля марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_6 на синьому фоні, дозвіл на який був наданий ухвалою слідчого судді. На вулиці біля вказаного домоволодіння виявив автомобіль марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_6 на синьому фоні із наклейками «Поліція» та сигнальними маячками, який мав характерні пошкодження від здійснення пострілів, а саме: облицювання салону у вигляді кульових отворів та деформацій, пошкоджено ґратку радіатора й емблему виробника в центральній частині з відсутнім фрагментом; розбите скло та пробитий корпус лівої фари; пошкоджений капот в передній лівій частині, з розривом поверхні металу; деформоване переднє ліве крило в передній частині; на передньому вітровому склі наявні чотири кульові отвори; деформовано панель даху в передній частині з розривом металу; розбите скло задній правих дверей; відсутній лівий рефлектор заднього бампера; пошкоджене внутрішнє дзеркало; пошкоджено оббивку стелі та лівий сонцезахисний козирок з розривом матеріалу; панель приладів, щиток приладів, верхнє облицювання рульової колонки та кермо пошкоджені з розривами матеріалу; пробиті покришки переднього і заднього лівих коліс. В салоні автомобіля виявлено пулі для гладко ствольної зброї. При вході на територію домоволодіння АДРЕСА_1 на вхідних воротах виявлено пошкодження у вигляді схожих від пострілів мисливської зброї. На подвір`ї виявлено дві стріляні гільзи 12 калібру;

даними протоколу огляду колісного транспортного засобу від 19.02.2020 року детально описано перелік пошкоджень завданих ОСОБА_5 ; Висновком експерта № 13-3/62 від 06.03.2020 року з додатками до нього та фототаблицею пошкодженого автомобіля встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Renault Duster» (CКС RDS-02 РП), номерний знак НОМЕР_6 на синьому фоні, станом на 11.12.2019 року, складала: 90 909,72 (дев`яносто тисяч дев`ятсот дев`ять гривень 72 копійки); матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Renault Duster» (CКС RDS-02 РП), номерний знак НОМЕР_6 на синьому фоні складає: 74582,88 гривні;

даними протоколу слідчого експерименту від 28.02.2020 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису з якого вбачається, що слідчим проведено слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_3 під час якого відтворено обставини події 11.12.2019 р., показано місцезнаходження ОСОБА_5 з рушницею, положення та направлення зброї під час прицільного пострілу в їх сторону;

даними протоколу слідчого експерименту від 28.02.2020 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису цієї слідчої дії, слідчим проведено слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_2 , під час якого відтворено обставини події 11.12.2019 року, показано місцезнаходження ОСОБА_5 з рушницею, положення та направлення зброї під час здійснення прицільного пострілу в їх сторону;

даними протоколу слідчого експерименту від 14.02.2020 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису цієї слідчої дії, згідно якого слідчим проведено слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_1 за участі статистів та понятих під час якого відтворено обставини події, яка сталася 11.12.2019 р., відтворено місцезнаходження ОСОБА_5 , який перебував з оголеним торсом на власному подвір`ї ближче до шиферного забору та з рушницею в руках, напрямок рушниці під час здійснення пострілу в сторону працівників поліції. Також показала місце відскоку дробі після пострілу ОСОБА_5 в поліцейських;

даними протоколу слідчого експерименту від 28.02.2020 та дослідженого в судовому засіданні відеозапису цієї слідчої дії, слідчим проведено слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_14 за участі статистів та понятих під час якого відтворено точне місцезнаходження ОСОБА_5 , який перебував з оголеним торсом на власному подвір`ї, якого було видно по пояс та який тримав в руках рушницю, місцезнаходження працівників поліції під час пострілу, положення та направлення зброї під час одного прицільного пострілу в сторону працівника поліції. Також показав місце відскоку дробі після пострілу ОСОБА_5 в поліцейських.

Під час судового розгляду встановлено та не оспорюється жодним учасником провадження, в тому числі обвинуваченим, що останній здійснив один постріл із мисливської рушниці у момент, коли до його домоволодіння наближались двоє поліцейських. Показання обвинуваченого щодо здійснення вищевказаного пострілу саме вгору спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , протоколами слідчих експериментів з ними, які узгоджені між собою та перебувають у достатньому взаємозв`язку з проведеними слідчими експериментами із потерпілою ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_14 . При цьому, відсутність слідів від пострілу не впливає на висновок суду про прицільність пострілу в сторону поліцейського., З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими твердження захисника щодо недоведеності здійснення обвинуваченим пострілу в поліцейського ОСОБА_3 .

Судом відхиляються доводи сторони захисту щодо відсутності у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя поліцейського. Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 348 КК України характеризується умисною формою вини коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає її настання. Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Вирішуючи питання про наявність у протиправному діянні ОСОБА_5 суб`єктивної сторони, проаналізувавши зібрані у справі докази, суд вважає, що здійснення ним близько семи пострілів із рушниці (вогнепальної зброї) в салон та кузов поліцейського автомобіля, а після цього направлення зброї в сторону поліцейського, попередньо привівши її в бойову готовність, та натискання на спусковий гачок, дозволяє зробити висновок про наявність умислу саме на заподіяння смерті поліцейському (аналогічна думка з цього приводу викладена в Постанові ВС від 9 вересня 2021 року № 361/2548/18).

Для кримінально караної погрози вбивством не характерне вчинення дій, які безпосередньо спрямовані на вчинення вбивства, адже у цьому кримінальному провадженні обвинувачений здійснив постріл з рушниці (вогнепальної зброї) у поліцейського, тобто розпочав реалізацію наміру на вбивство працівника поліції (Аналогічна думка викладена в Постанові Верховного Суду від 11.08.22 справа №446/838/21). Та обставина, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого не заподіяно смерті з причин, що не залежали від волі винного, свідчить про наявність в його діях замаху на вбивство. З показань обвинуваченого, а також показань потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , даних протоколів слідчих експериментів з потерпілими, протоколу обшуку та огляду вбачається, що ОСОБА_5 при здійсненні протиправних дій усвідомлював, що фактично він посягає на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Отже, судом визнається доведеним, що ОСОБА_5 вчинив замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 348 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Суд вважає необґрунтованими твердження захисника щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого та наявності в його діях складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України (хуліганство). На думку суду, об`єктом посягання ОСОБА_5 був не громадський порядок, а життя відповідного працівника правоохоронного органу, який виконував свої службові обов`язки. Крім того, аналіз наявних у справі доказів, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_5 бов`язкової ознаки суб`єктивної сторони хуліганства - мотиву явної неповаги до суспільства. Враховуючи всі обставини вчинюваного діяння, як-от, місце, час, знаряддя і засоби, а також обстановку, суд вважає, що після прибуття поліцейських на службовому автомобілі на місце події, у свідомості ОСОБА_5 вже домінував особистий мотив посягання на життя працівника правоохоронного органу. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність мотиву явної неповаги до суспільства є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи. (Аналогічна думка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16 та Постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 683/37/19).

Крім того, колегія суддів наголошує, що слід чітко розмежовувати відмінність між погрозою вбивством та замахом на вбивство. Адже для погрози вбивством характерні дії, що полягають у висловленні наміру реалізувати таку погрозу, без вчинення безпосередніх дій, які становлять собою посягання на життя, тобто вже безпосередньо спрямовані на реалізацію такої погрози. Вчинення будь яких дій, що спрямовані на реалізацію наміру позбавлення життя іншої особи слід оцінювати не як погрозу вбивством, а як замах на вбивство. Залежно від успішності таких дій особи вони можуть становити закінчений або ж незакінчений замах на позбавлення життя (у разі, якщо умисел не було реалізовано). Проте якщо умисел на позбавлення життя був реалізований і настала смерть потерпілого, такі дії становитимуть закінчений злочин (Аналогічна думка викладена в Постанові Верховного Суду від 11.08.22 справа №446/838/21).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає лише щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 263 КК України (епізоди від 16.03.2017, 11.12.2019 (за виключенням епізоду зберігання зброї в автомобілі), 12.12.2019).

Суд не погоджується з позицією захисника щодо щирого розкаяння ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, тому що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_5 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.. 263 КК України повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить з того, що ним вчинено декілька кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами (ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України) та особливо тяжкий злочин (ст. 348 КК України). Аналіз ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень свідчить про те, що обвинувачений вчинив чотири епізоди незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами; хуліганство вчинено із застосуванням вогнепальної зброї та нанесенням потерпілій тілесних ушкоджень; замах на вбивство поліцейського обвинувачений скоїв із застосуванням зброї, попередньо розстрілявши службовий автомобіль. При цьому, суд враховує що внаслідок вчинення замаху на вбивство поліцейського, останній не отримав будь-яких тілесних ушкоджень. Окремо суд звертає увагу на те, що обвинуваченим не відшкодовано завдані збитки та, навіть, не здійснено спроб усунути заподіяну злочинами шкоду.

Дані про особу ОСОБА_5 свідчать про те, що він страждає на розлад особистості по емоційному нестійкому типу (психопатію), однак під час вчинення кримінальних правопорушень міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, на алкоголізм та наркоманію не страждає, не перебуває на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра. За місцем проживання характеризується негативно, від сусідів на дії обвинуваченого надходило багато скарг в поліцію. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Відомості про офіційне працевлаштування відсутнє, проте як пояснив обвинувачений він займається фермерством, проживає однією сім`єю із ОСОБА_18 без реєстрації шлюбу, разом виховують неповнолітню дитину.

З огляду на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за кожне кримінальне правопорушення окремо таке покарання: за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 4 ст. 296 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за ст. 348 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Правові підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом на підставі ст.. 69 КК України відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази: вогнепальну зброю та бойові припаси передати до УЛМТЗ ГУНП в Київській області; автомобіль марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_6 повернути до ГУНП в Київській області. З обвинуваченого слід стягнути на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні у загальній сумі 24056,93 грн. Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

З метою запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та виправдати.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Негайно взяти під варту в залі судового засіданні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до набрання вироком законної сили у Державній установі «Київській слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання рахувати з 22 вересня 2022 року.

Зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення за період з 17.12.2019 р. по 06.07.2020 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у загальній сумі 24056,93 грн.

Речові докази: вогнепальну зброю та бойові припаси передати до УЛМТЗ ГУНП в Київській області; автомобіль марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_6 повернути до ГУНП в Київській області.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Судді: Д.В. Ткаченко

С.М.Вознюк

Ю.В. Кабанячий