Справа № 466/2053/22
Провадження № 1-кс/466/465/22
У Х В А Л А

06 квітня 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області,

установив:

у провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2022 року скаргу судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 06.04.2022 року суддя ОСОБА_1 заявила собі самовідвід у розгляді вищевказаної скарги.

В обґрунтування своєї заяви зазначає, що відповідно до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Станом на 05.04.2022 року їй не надано спеціалізації по розгляду клопотань та справ як слідчим суддею.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Стаття 81 КПК України передбачає, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу. У разі заявления відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 21, ч.6 ст. 22 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Право на об`єктивний та неупереджений розгляд справ у судах гарантоване Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Де Куббер проти Бельгії» правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно також бути видно, що воно чиниться, тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свої правові позиції з приводу критеріїв та підходів, які беруться до уваги для визначення безсторонності та незалежності суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Веттштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).

У цьому зв`язку, як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, п.26, «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, п. 26 та інші).

З огляду на вищенаведене, з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності суду при розгляді вищевказаної скарги, вважаю, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 75, 80, 81,369, 370, 372 КПК України, суд, -

постановив:

заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1