У Х В А Л А

іменем України

27.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 01.02.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
19.04.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 01.02.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України, яке обґрунтоване наступним.
В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України.
Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 днів. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 строк дії воєнного стану в України продовжено з 26.03.2022 строком на 30 днів.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.03.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено до 01.05.2022 року.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки строк тримання закінчується 01.05.2022 року, а існуючі ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження у відношенні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України, ризики щодо невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Захисник в судовому засіданін заперечував проти клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу обраного строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Вислухавши пояснення сторін у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України,а також запобігання вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду та вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні.
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Вважаю, що вказані підстави продовжують мати місце і на даний час.

Так, обґрунтованість підозри, а в подальшому обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується складеним слідчим та погодженим прокурором і направленим до суду обвинувальним актом, у якому викладені фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, надана правова кваліфікація з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.
Вважаю, що ризики, заявлені під час досудового розслідування не відпали і не зменшились і на теперішній час, зокрема, обвинувачений:

- може переховуватися від суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення;

- може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного
Згідно п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обвинувачений може переховуватись від суду.
Так ОСОБА_6 , розуміючи, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майната, усвідомлюючи невідворотність вчинених ним дій, сталого, навіть неофіційного, місця роботи, зможе безперешкодно переховуватись від суду, що унеможливить проведення досудового розслідування, прийняття процесуальних рішень у розумні строк та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ризик втечі з місця постійного проживання та від органів досудового розслідування суттєво підвищується в умовах дії в України воєнного стану.
Згідно п.3 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.
Даний ризик підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 маєзмогу, застосовуючи погрози, насильство, або будь-яким іншим шляхомнезаконно впливати на потерпілого, свідка (малолітнього), місця проживання яких відомі обвинуваченому, з метою зміни свідчень на його користь, що створює ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно п.5 ч.1 ст.177 КПК України обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Даний ризик підтверджується тим фактом, що обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, є наркозалежною особою, що було встановлено освідуванням підозрюваного 02.02.2020, що створює ризик до вчинення ним нових злочинів, так як підозрюваному необхідні грошові кошти для придбання наркотичних засобів, або іншого майно, яке необхідно для життєдіяльності. Крім того, як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, кримінальні провадження перебувають на розгляді в суді.
Враховуючи викладене вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою без постійного джерела доходів та обставини, за яких підозрюваний вчинив корисливі, зухвалі злочини, у т.ч. поєднаний із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілому, не виключена можливість, що він продовжить свої злочинні дії або вчинить інший корисливий злочин.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Необхідно зауважити, що ч. 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання має оцінюватись також з урахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити цей ризик або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення. Вказана позиція зазначена в рішенні Європейського суду з прав людини «Панченко проти Росії».

У рішенні по справі «Харченко проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

З огляду на викладене, вважаю, що окрім наявного обґрунтованого обвинувачення, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому. Наявні наведені ризики є дійсними та тривають, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який. Крім того, виходячи з високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням високого ступеня суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, встановлені обставини справи є достатніми для прийняття судом рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

З урахуванням вищевикладеного вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть унеможливити реалізацію наведених ризиків.

Відсутність медичних протипоказань дозволяє продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, час його перебування під вартою не виходить за межі розумних строків, а також складність кримінального провадження, тому вважаю доцільним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,182,183,187,199,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 01.02.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України - задовольнити.
Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 25.06.2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя: ОСОБА_1