ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2107/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне утримання під вартою, в порядку ст.206 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:
13.10.2022 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання особи, та утримання в умовах позбавлення волі.
Подана скарга обґрунтовується тим, що 12.10.2022 згідно протоколу затримання особи складеного слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 , був затриманий ОСОБА_3 . Дане затримання, на думку заявника, є незаконним та не відповідає вимогам КПК України. Посилаючись на те, що ОСОБА_3 незаконно утримується проти своєї волі без законних підстав з боку правоохоронних органів в ІТТ ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна,7, чим порушуються його права на свободу та вільне пересування, заявник ОСОБА_2 просить зобов`язати уповноважених осіб ІТТ ГУ НП у м. Києві негайно звільнити затриманого 12.10.2022 ОСОБА_5 , з під-варти.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Статтею 3 КПК України передбачено, що саме до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Правилами про підсудність забезпечується також рівність усіх громадян перед законом і судом (стаття 24 Конституції України та стаття 10 КПК України).
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (рішення у справі «Фельдман проти України»).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Як вбачається з матеріалів скарги заявник ОСОБА_2 вважає, що 12.10.2022 було затримано ОСОБА_3 , ймовірно, поміщено до ІТТ ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Ремонтна,7.
18.10.2021 у відповідь на запит судувід 13.10.2022, начальником ІТТ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 повідомлено, що 12.10.2022 до ІТТ ГУ НП у м. Києві був доставлений та поміщений ОСОБА_3 .. Водночас, 15.10.2022 останній разом з особовою справою конвойований для подальшого утримання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.
Разом з тим, місцем розташування установи попереднього ув`язнення ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України, є адреса: місто Київ, вул. Дегтярівська, будинок 13, що знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва.
Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 станом на 18.10.2022 не утримується в межах територіальної юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва, тому у слідчого судді відсутні підстави для вжиття заходів щодо перевірки дотримання органами досудового розслідування вимог законодавства під час затримання або утримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, затриманого ОСОБА_3 .
У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року у справі № 5-272кс(15), зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним повернути скаргу заявнику ОСОБА_2 разом із додатками, у зв`язку з її непідсудністю Дарницького районного суду м. Києва.
Разом з тим, слід роз`яснити адвокату ОСОБА_2 , що із заявами в порядку ст. 206 КПК України він вправі звертатись до слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції, якого ОСОБА_3 тримається під вартою, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст. ст.206, 208, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва.
Матеріали скарги повернути адвокату ОСОБА_2 .
Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1