Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/353/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2022 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали клопотання засудженого ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотанні засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 03.07.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 186, ст. 75 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 03 роки;
- 03.10.2017 Кіровоградським апеляційним судом за ч.3 ст. 186, ст. 75 КК України до 04 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 03 роки;
- 01.06.2018 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі;
та засудженого:
- 17.09.2019 Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 125, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 06 місяців 07 днів позбавлення волі,
про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивовано тим, що до нього необхідно застосувати положення ст.81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Рішення суду мотивовано тим, що засуджений, який раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, в тому числі і тяжкі, до погашення або зняття судимості знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, за які його було засуджено до позбавлення волі, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисне кримінальне правопорушення, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, процес виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не є стабільним та послідовним.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його клопотання мотивуючи тим, що суд першої інстанції безпідставно та в порушення вимог закону відмовив у задоволенні клопотання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, зазначив, що всі стягнення відносно нього погашені, має три заохочення, закінчив в колонії ПТУ та має диплом.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (далі - Постанови №2) при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частиною 1 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2019 ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців 07 днів (а.о.с. 23- 25, Т.1 ч.1).

Початок строку покарання 01.06.2018, кінець строку 08.12.2022. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 10 місяців 06 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 08 місяців 01 день.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.06.2018 року. За час перебування в Кропивницькій УВП (№ 14) допустив 1(одне) порушення встановленого режиму утримання, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді догани, стягнення погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав, з 01.08.2018 року відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6), за час відбування покарання в установі допустив 12 (дванадцять) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, порушення виражалися у зберіганні заборонених речей, порушенні розпорядку дня, за що даний засуджений отримав догани, суворі догани та був 3 рази поміщений до ДІЗО, стягнення зняте та погашені у встановленому законом порядку (а.о.с. 29, 42,53, 70, 78 , 100, 115, 125, 146, 163 Т.1 ч.2), стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання призначену судом вважає справедливою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням, намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, залучається до робіт без оплати праці, з липня 2021 працює в майстерні з виготовлення цвяхі,проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує покладені на нього завдання, має сумлінну поведінку, за що був 3(три) рази заохочений правами начальника установи (а.о.с. 170, 177 Т.1 ч.2), відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України даний засуджений відпрацював 32 години, відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. З 03.09.2018 по 13.05.2019 навчався в Кропивницькому навчальному центрі (№ 6) та отримав свідоцтво НОМЕР_1 про присвоєння робітничої кваліфікації «Електромонтер з обслуговування електроустановок» третього розряду, бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі, відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України проявляє соціально корисну активність, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», згідно вироку суду позову не має, виконавчі листи до установи не надходили, підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, побачень, отримує посилки- передачі, засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку установи не перебуває, відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «середній рівень».

Також, з особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання зміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення, характеризувався негативно (протокол № 19 від 10.09.2020, а.о.с. 108, Т.1 ч.2).

Крім того, з особової справи засудженого вбачається, що 17.06.2021 на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 12 від 17.06.2021, а.о.с. 156 Т.1ч.2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що він має заохочення, стягнення погашені, також те, що, закінчив в колонії ПТУ та має диплом суд вважає такими, що самі по собі не впливають на ступінь виправлення засудженого, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання, тому не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.

На переконання колегії суддів, засуджений ОСОБА_7 під час всього часу відбування покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань

Враховуючи поведінку ОСОБА_7 протягом всього строку відбування покарання, а саме те що засуджений за час відбування покарання дванадцять разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у зберіганні заборонених речей, порушенні розпорядку дня, за що даний засуджений отримав догани, суворі догани та був 3 рази поміщений до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, а заохочувався 3 рази заохочений правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці, оскільки умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей у провадженні в сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим, є недоцільним, з чим погоджується і колегія суддів.

Крім того, враховуючи, що засуджений згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до суспільно корисної праці, в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до робіт без оплати праці з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених та за весь час відбування покарання (03 роки 10 місяців 6 днів) відпрацював всього 32 години.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання засудженого ОСОБА_7 та матеріали особової справи останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення. Разом із тим, засуджений протягом строку відбування покарання три раз заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці, проте зміна його поведінки, що було підставою для заохочення, відбувалась напередодні виникнення у нього права на отримання заохочувальної норми, а саме розгляду питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того при цьому колегія суддів враховує, що 17.06.2021 на засіданні адміністративної комісії Кропивницької ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 12 від 17.06.2021, а.о.с. 156 Т.1ч.2).

Інших переконливих даних, які б могли свідчити про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, засуджений не навів в апеляційній скарзі та він не надав при її розгляді у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, мотивованою та обгрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)