Дата документу 29.09.2022Справа № 554/3618/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2022року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшої слідчої СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 ,у ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 04.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що Слідчим відділом Полтавського районного управління ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0000170 від 04.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України за фактом заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що: 04.02.2022 до ЧЧ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що в період часу з серпня 2021 по 29.12.2021 року невідомі особи під приводом продажу автомобіля, шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами заявниці, чим спричинили ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 13 800 доларів США. (ЄО 2713 від 04.02.2022).

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 вказала, що у серпні 2021 разом з чоловіком вони вирішили придбати автомобіль, при перегляді мережі-інтернет на сайті «Авторіа», ними було знайдено оголошення з приводу продажу автомобілю «Тойота камрі». Власником даного оголошення був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . В ході бесіди з ОСОБА_5 останній повідомив що займається пригоном автомобілів з США та допоможе ОСОБА_4 обрати автомобіль, який їй підходить. В подальшому були обговорені всі умови придбання автомобілю, а саме те що вартість автомобілю має бути близько 13000 доларів США. Наступного дня ОСОБА_4 зателефонували з номеру « НОМЕР_3 » та повідомили, що в зв`язку з відрядженням ОСОБА_5 подальшими питаннями продажу автомобіля буде займатися ОСОБА_6 . Так 14.09.2021 потерпілій зателефонував ОСОБА_6 та повідомив що виграв аукціон та наступного дня в додатку «Вайбер» надіслав повідомлення з прайсом на оплату та доставку автомобіля. Після чого потерпіла через касу «ПриватБанку» перерахувала грошові кошти у сумі 6300 доларів США. Через декілька днів ОСОБА_6 зателефонував знову та повідомив що його знайомий буде їхати з Польши та може привезти необхідні запчастини для автомобіля після чого було зроблено знову перерахунок грошових коштів у сумі 1670 доларів США. На початку жовтня 2021 зателефонував ОСОБА_5 , який повідомив що необхідно заплатити за розмитнення автомобіля, після чого ОСОБА_4 перерахувала 3428 доларів США. 24.10.2021 знову зателефонував ОСОБА_5 який повідомив про необхідність оплати в 1200

доларів США для ремонту автомобілю. 29.10.2021 ОСОБА_4 перерахувала ще 700 доларів США, як за загальні послуги. 29.12.2021 ОСОБА_4 повідомили про підняття ціни на розмитнення після чого нею були перераховані грошові кошти у розмірі 500 доларів США. Таким чином їй завдано матеріального збитку на загальну суму 13800 доларів США.

На виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України проведеними розшуковими діями працівників УКР установлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна наступна особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець АДРЕСА_1 , фактично проживаючий: АДРЕСА_2 .

Враховуючи складність провадження, конспірацію дій осіб причетних до зазначеного злочину та встановлення істини по справі, було ініційовано проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема проведено установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу відповідно до ст. 268 КПК України.

Так, шляхом застосування технічних засобів було встановлено, що місцезнаходження мобільного терміналу належного ОСОБА_5 знаходиться в АДРЕСА_3 .

14.09.2022 в приміщенні коридору офісної будівлі, що за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви добровільно видав працівникам поліції наступні речі:
?Пластикову картку банку-емітенту АТ «Універсал Банк», з № НОМЕР_4 оформлену на ім`я ОСОБА_7 .

З матеріалів провадження вбачається, що в ході здійснення тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», в ході здійснення аналізу та огляду наданої останніми інформації, встановлено, що грошові кошти, які перераховувались безпосередньо на картку № НОМЕР_4 , належної ОСОБА_5 , фактично отриманні незаконним шляхом, в результаті злочинної діяльності.

З метою припинення протиправних дій та попередження ухилення від кримінальної відповідальності за вказаний злочин вищевказаною особою є необхідність у накладенні арешту на банківський рахунок № НОМЕР_4 .

В судове засідання слідчий не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, та матеріали, якими обґрунтовуються доводи вказані у клопотанні, встановив наступне.

Клопотання слідчого подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх

незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000170 від 04.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України арешт на грошові кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 , відкритому в банку-емітенту АТ «Універсал Банк», належного громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , з метою недопущення заняття грошових коштів, користування рахунком та ухилення від кримінальної відповідальності особи, оскільки на вказаний рахунок здійснювались перекази грошових коштів, що отримані незаконним шляхом у

зв`язку із протиправною діяльністю осіб, що вчиняли шахрайські дії. Тим самим заборонивши користуватися і розпоряджатися грошовими коштами, що перебувають на рахунку, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету та зобов`язати службових осіб банківської установи надати довідку про виконання ухвали про арешт майна із зазначенням дати та часу накладення арешту, а також інформацію щодо залишку грошових коштів на арештованому рахунку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на уповноважених осіб АТ «Універсал Банк».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.09.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1