233 № 233/557/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого

судді : ОСОБА_1 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні, в рамках окремої процесуальної дії, питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 07 січня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Від прокурора надійшло письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу останньому, яке підтримала в судовому засіданні та наполягала на його задоволенні, вважаючи що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи ризики зазначені в ньому безпідставними, а кваліфікацію інкримінованого, можливо, не вірною, а тому просив скасувати запобіжний захід застосований до його підзахисного.

Обвинувачений погодився із думкою захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.331КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Обвинувачений ОСОБА_5 був етапований з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», його доставка конвоєм до суду в теперішній час є неможливою, в зв`язку з чим було постановлено ухвалу про його участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2022 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08 травня 2022 року включно.

На поточний час судовий розгляд відносно ОСОБА_5 навіть не розпочато та завершити до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого, тобто до 08 травня 2022 року не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 або його скасування, суд вважає, що на даний час, не зникли існуючи ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЧ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує особу обвинуваченого, а разом з цим й те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, яке відповідно до вимог ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів з санкцією від 3 до 6 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.5 ч.2 ст.183КПК України. Крім того судом враховується наявність ризиків, передбачених ст.177КПК України.

Згідно з ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищезгаданим ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності вказаних ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у його скоєнні; дані про особу обвинуваченого, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182КПК України необхідно визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 грн., поклавши н нього певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
Керуючись ст. 331КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 04 липня 2022 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_5 тримати під вартою в ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)».

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , обов`язок: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Роз`яснити обвинуваченому, а уразі внесення застави іншою особою заставодавцю, що у випадку невиконання обвинуваченим покладених на нього в зв`язку з внесенням застави обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а відносно обвинуваченого може бути знову застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження, а також начальнику ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання та вручення обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1