Справа № 303/6340/22
Провадження № 1-кп/303/476/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі судових засідань Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0000163 від 07.09.2022 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Інженерівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянин України, освіта середня, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом, посада командир міномету 3 обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 гірсько піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, раніше не судимий;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 наказом № 112 від 18.05.2017 року командира військової частини НОМЕР_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, та з того ж дня останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира міномету 3 обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 1 гірсько піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Згідно зі ст.1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.1 ЗУ «Про оборону», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію ( крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій. Отже, з моменту оголошення рішення про мобілізацію в Україні настає особливий період.
У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, з огляду на що з 17.04.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.
Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 ЗУ «Про оборону України», ч.1 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного військовослужбовця захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст.6, 11, 12, 16, 37, 49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін, у мирний і воєнний час відповідати за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань.
Натомість солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних сил України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби. Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , під час дії особливого періоду, у порушення вищевказаних нормативно правових актів, через особисту недисциплінованість, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 11.11.2017 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі по 07.09.2022 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю, підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини вчинення злочину і пояснив суду, що в скоєному розкаюється, більше такого не повториться. Просив суд не позбавляти волі.
Через повне визнання вини, а також через те, що докази, які зібрані по кримінальному провадженню, обвинуваченим ОСОБА_4 не оспорюються, прокурор вважає за недоцільне досліджувати в судовому засіданні докази по кримінальному провадженню, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав за недоцільне досліджувати докази по кримінальному провадженню, лише допитати обвинуваченого тадослідити матеріали, які характеризують його особистість.
Таким чином суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України повністю доведена і його дії суд кваліфікує як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем /крім строкової служби/, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, його наслідки, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, також суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого злочину, який повністю визнав свою провину, в скоєному щиро розкаюється.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до статті 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.67 КК України, відсутні.
Враховуючи обставини кримінального провадження і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання в кримінально-виконавчій установі, а зважаючи на те, що по справі встановлені обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, речові докази і процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.369-371, 373-374, 376 КПК України,суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1