ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

14 вересня 2022 року м. Одеса

Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у закритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_3 , заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 6 ст.152, ч.4 ст.301 КК України, суд, -

встановила:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000105 від 03.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 6 ст.152, ч.4 ст.301 КК України.

15.08.2022 року захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 було подано заяву про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду в складі колегії суддів вказаного кримінального провадження. Заява захисника обґрунтована тим, що він обговорював зі своєю колегою ОСОБА_8 справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , в якій здійснює захист останнього. Під час розмови він повідомив ОСОБА_8 , що справа пов`язана з насильством неповнолітніх потерпілих та про суддів, які входять до складу колегії суддів, яка розглядає дане кримінальне провадження. Під час спілкування ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_6 , що суддя ОСОБА_3 є її братом, що стало підставою для заявлення відводу ОСОБА_3

14.09.2022 року суддею учасником колегії суддів ОСОБА_3 подана заява про самовідвід від розгляду вказаного кримінального провадження. В поданій заяві суддя ОСОБА_3 зазначив, що в наявний час йому стало відомо про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яка є рідною сестрою судді, підтримують дружні стосунки і постійно спілкуються, що у сторін даного кримінального провадження може викликати сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 .

Заслухавши сторони кримінального провадження, які висловили думку про задоволення поданих заяв, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів виходить з наступного.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України (далі КПК) передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (ч.1 ст.81 КПК України).

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

В своїй заяві про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 як судді учасника колегії суддів від розгляду вказаного кримінального провадження, захисник зазначає, що понад 4 роки, орієнтовно з 2019 року спілкується та перебуває у дружніх стосунках зі ОСОБА_8 . Під час спілкування йому стало відомо від неї, що в неї є брат, який працює суддею, але в якому суді, він ніколи не цікавився, а з родичами останньої він ніколи не пересікався. Однак, в розмові з ОСОБА_10 , він зазначив, що в його провадженні перебуває «тяжка» справа, пов`язана з насильством по відношенню до неповнолітніх і, яка розглядається у Приморському районному суді м. Одеси. Його подруга сама є правником та його колегою, запитала хто саме з суддів перебуває у колегії, після того як він зазначив прізвища суддів, остання повідомила, що ОСОБА_3 є її рідним братом, але оскільки вони перебувають на різних прізвищах, захисник не зміг здогадатися, що вони є членами однієї родини. У зв`язку з такими обставинами захисник вважає, що дане спілкування може привести під час розгляду справи випадково і до особистого спілкування з членом колегії, а відтак це може викликати сумнів у учасників процесу щодо неупередженості судді під час розгляду справи.
Надаючи оцінку доводам заяви захисника суд оцінює їх критично, а також не може взяти до уваги побоювання захисника, його стурбованість про наявність можливої упередженості судді ОСОБА_3 та можливого обговорення суддею з членами своєї родини обставин кримінального провадження, що розглядається. Наведені в заяві захисника доводи є лише його припущеннями і нічім не підтверджуються. Неупередженість судді ОСОБА_3 ніяким чином не обґрунтована та не доведений об`єктивний критерій, що суддя ОСОБА_3 не дотримався достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Жодного обґрунтованого доводу, що суддя ОСОБА_3 своєю поведінкою виявляв якусь особисту зацікавленість або упередженість або небезсторонність у даній справі захисник не надав. Навпаки із змісту заяви захисника вбачається, що підставами для відводу судді ОСОБА_3 стала саме поведінка адвоката через його надмірне спілкування з іншими особами щодо обставин даного кримінального провадження, які стосуються обвинуваченого і неповнолітніх потерпілих. Тому суд вважає за необхідне звернути увагу захисника, що викладені у його заяві обставини щодо обговорення з іншими особами обставин даного кримінального провадження, яке стосується сексуального насильства над неповнолітніми потерпілими і справа розглядається судом в закритому судовому засіданні, фактично можуть свідчити про розголошення адвокатської таємниці та така поведінка адвоката може неоднозначно тлумачитись сторонами кримінального провадження. При цьому слід констатувати, що оцінити повідомлену захисником ОСОБА_6 . ОСОБА_8 інформацію, її повноту складно, однак те, що вказана особа зрозуміла про яку справу йде мова, може свідчити про те, що захисником ОСОБА_6 розголошувалась детальна інформація, достатня, для ідентифікації справи.

За таких обставин суд наголошує, що в даному конкретному випадку, з урахуванням специфічності кримінального провадження, яке розглядається, захисник, дотримуючись вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики, має як найбільш мінімізувати своє спілкування та обговорення обставин даного кримінального провадження з іншими особами, які не приймають участь у ньому.

Таким чином, під час розгляду заяви захисника ОСОБА_6 судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді учасника колегії суддів ОСОБА_3 та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону. Разом з цим, із вказаної заяви захисника про відвід судді ОСОБА_3 , судом встановлено, що має місце обговорювання захисником ОСОБА_6 обставин справи зі сторонніми знайомими. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в упередженості судді ОСОБА_3 та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими та доведеними, а тому заява захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Розглядаючи заяву про самовідвід судді учасника колегії суддів ОСОБА_3 суд за обставин, які наведені суддею в обґрунтування заявленого самовідводу, виходить з наступного.

В кожному кримінальному провадженні незалежність і об`єктивність судді забезпечується, серед іншого, закріпленням загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.
Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Так, в поданій до суду заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначає, що йому стало відомо про дружні стосунки його сестри ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_6 , який здійснює в даному кримінальному провадженні захист ОСОБА_7 , що може у сторін кримінального провадження викликати сумніви у його неупередженості та об`єктивності при розгляді даного кримінального провадження.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що у сторони захисту виникли сумніви щодо неупередженості та безсторонності в прийнятті рішення в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , а інші учасники судового провадження висловились про необхідність відводу судді ОСОБА_3 .

Суд, погоджуючись з доводами судді ОСОБА_3 щодо наявності підстав для задоволення заявленого ним самовідводу, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Відповідно до Другого принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року та усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності) (рішення ЄСПЛ у справі «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року; «Білуха проти України» від 09.11.2006 року), - заявлений суддею самовідвід не може бути предметом перевірки складом колегії суддів з точки зору обґрунтованості, з огляду на те, що ніхто не може змусити суддю здійснювати судовий розгляд, у разі його (судді) внутрішнього переконання з посиланням на конкретні обставини щодо можливості виникнення сумнівів в його неупередженості.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Колегія суддів констатує, що сам по собі факт спілкування сестри судді ОСОБА_3 з захисником ОСОБА_6 , не свідчить про упередженість судді ОСОБА_3 або його особисту заінтересованість і необ`єктивність при розгляді даного кримінального провадження відносно ОСОБА_7 і фактично може не мати впливу на результат розгляду кримінального провадження. Проте, не зважаючи на те, що поведінка судді ОСОБА_3 не викликає об`єктивних побоювань щодо його безсторонності, але на переконання суду у разі його подальшої участі в розгляді даного провадження, у сторін кримінального провадження, що вже мало місце з урахуванням заявленого йому відводу захисником, або у будь-якого стороннього спостерігача, можуть виникнути сумніви в його неупередженості, суд приходить до висновку про існування обставин, які унеможливлюють подальшу участь судді-учасника колегії суддів ОСОБА_3 в даному судовому провадженні, у зв`язку з чим заявлений суддею самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали даного кримінального провадження підлягають передачі до апарату Приморського районного суду м. Одеси для визначення іншого судді-учасника колегії суддів в порядку, передбаченому ст.35 КПК України
Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 370 372 КПК України, колегія суддів

постановила:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 відмовити.
Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Відвести суддю Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000105 від 03.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 156, ч.ч.3, 4, 6 ст.152, ч.4 ст.301 КК України (єдиний унікальний номер справи 522/17869/21).
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 30 вересня 2022 року на 13:15 год.
Матеріали кримінального провадження єдиний унікальний номер справи 522/17869/21 передати до апарату Приморського районного суду м. Одеси для визначення іншого судді учасника колегії суддів, в порядку, передбаченому ст.35 КПК України, з урахуванням неможливості подальшої участі судді ОСОБА_3 у судовому розгляді справи у зв`язку з його відводом.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 19 вересня 2022 року о 09:30 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Колегія суддів
Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний номер справи: №522/17869/21
Номер провадження № 1-кп/522/235/22
Головуючий суддя ОСОБА_1