Справа №577/6365/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/156/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференції у залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 , в якій остання просила в визнати наказ №27 від 08 грудня 2021 року незаконним, відновити її законне право на працю зі збереженням заробітної плати, а також, зобов`язати керівника Конотопської окружної прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати її заяву про вчинення злочину, подану до Конотопської окружної прокуратури 09 грудня 2021 року, внести дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за ст.ст. 364,365 КК України.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що звернення ОСОБА_7 до прокурора стосовно внесення даних до ЄРДР не містить достатніх відомостей, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення, а вимога останньої щодо визнання наказу № 27 від 08 грудня 2021 року незаконним та відновлення її права на працю зі збереженням заробітної плати не підлягають розгляду в порядку КПК України, а можуть бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, вважаючи його незаконним та необгрунтованим, ОСОБА_7 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 10 січня 2022 року та зобов`язати керівника Конотопської окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за її заявою від 09 грудня 2021 року.

Апелянт вказує, що вона працює медичною сестрою в ЛФК центрі комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Конотопської міської ради і 09 грудня 2021 року була незаконно усунена від роботи, до отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти СОVID-19 або закінчення дії карантину, встановленого або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти вказаної хвороби, без збереження заробітної плати.

У поданій до слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 22 грудня 2021 року, вона наголошувала про те, що рішення директора центра КРДОІ ОСОБА_8 є незаконним та протиправним, оскільки в Україні на теперішній час немає закону про обов`язкову вакцинацію та санкцій за його невиконання, крім того, ст. 46 КЗпП не передбачає відсторонення від роботи працівника за відмову вакцинуватись, вакцинація від СОVID-19 є добровільною, і таким чином, у останньої були відсутні підстави усувати людей від роботи, у зв`язку з чим були порушені її права, як громадянки України, передбачені ст. 64 Конституції України

Апелянт зазначає, що у скарзі вона посилалась на те, що відносно неї з боку директора КРДОІ ОСОБА_8 було вчинено морально-психологічний тиск, так як відсторонивши її від роботи, остання, фактично примушувала її робити щеплення, при тому, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло, визначене ст. 48 Конституції України, що незаконне відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати порушило її права, передбачені ст. 43 Конституції України.

Крім того, апелянт вказує, що у своїй заяві від 09 грудня 2021 року стосовно внесення до ЄРДР відомостей відносно директора центра КРДОІ ОСОБА_8 , яка була направлена до Конотопської окружної прокуратури по факту перевищення службових повноважень (ст. 365 КК України), вона посилалася на те, що будь яке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України, про що наголошує Конституційний Суд України, а встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст. 1, 3, 6, 8,19,64 Конституції України.

Разом з тим, як зазначає апелянт, в оскаржуваній ухвалі, посилаючись на ст. 214 КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, слідчий суддя зазначив, що внесенню до ЄРДР підлягають відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявленні з іншого джерела, які повинні мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення, та які характеризують кримінальне правопорушення, а її звернення до прокурора не містить достатніх відомостей про кримінальне правопорушення, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що дії директора КРДОІ ОСОБА_8 щодо її відсторонення від роботи на час відсутності щеплення без збереження заробітної плати здійснені на підставі п. 41-6 Постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236, що на її думку суперечить вищезазначеним нормам Конституції України.

Апелянт звертає увагу, що відповідно до ст.ст.19, 60 Конституції України, кожна людина зобов`язана відмовитись від виконання постанови Уряду про введення карантину, жодний орган чи посадова особа, в тому числі юридичні особи, які займаються господарською діяльністю, не мають права вимагати від людини виконання постанови Уряду про введення карантину, що цілком підтверджує той факт, що директора КРДОІ ОСОБА_8 , користуючись своїм службовим становищем, свідомо вчинила протизаконні дії, що призвело до звуження змісту та обсягу її існуючих прав та свобод, що і було викладено нею у заяві від 09 грудня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, яка була направлена нею до Конотопської окружної прокуратури. При цьому, вона порушувала перед Конотопською окружною прокуратурою питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення дій визначених КПК України, то навіть за умови, якщо результати аналізу наведених нею відомостей, свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України, проте, дані так внесені до ЄРДР і не були.

Апелянт вважає, що на вказані обставини слідчий суддя належним чином уваги не звернув, розглянув її скаргу поверхово без належного дослідження доказів, на які вона посилалася в судовому засіданні, чим істотно порушив норми кримінального процесуального закону, оскільки не зазначив, які саме докази були досліджені в судовому засіданні, і чим керувався, приймаючи рішення про відмову у задоволенні її скарги.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора, від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно п. п. 7 п. 2 розділу ІІ вказаного Положення до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, серед іншого, і про обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана частина статті повністю кореспондується із підпунктом 1 пункту 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, де зазначено про обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.

З матеріалів даного провадження вбачається, що 09 грудня 2021 року ОСОБА_7 звернулась до керівника Конотопської окружної прокуратури з заявою, в якій вказувала на те, що вона працює медичною сестрою з ЛФК центру комплексної реабілітації для дітей та осіб з інвалідністю Конотопської міської ради і була відсторонена від роботи директором зазначеного центру ОСОБА_8 , у зв`язку з відсутністю щеплення проти СОVID-19. Вважаючи таке рішення незаконним та таким, що порушує її конституційні права, ОСОБА_7 посилалась на те, що відносно неї директором центру КРДОІ ОСОБА_8 було вчинено кримінальні правопорушення, які нею були кваліфіковані за ст.ст.364,365 КК України та просила за даним фактом внести дані до ЄРДР.

Підставою для звернення ОСОБА_7 до слідчого судді зі скаргою стало те, що в порушення ст. 214 КПК України, за її заявою дані до ЄРДР так внесені і не були, що на думку заявника свідчить про бездіяльність Конотопської окружної прокуратури.

Розглянувши вказану скаргу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з чим також погоджується і колегія суддів, з врахуванням того, що згідно чинного законодавства внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, що містять достатні об`єктивні дані, з яких можливо дізнатись про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та дійти висновку про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а скарга останньої не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення вказаних кримінальних правопорушень, по яким не ведеться досудове розслідування.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у своїй заяві ОСОБА_7 посилалась на те, що директором центру КРДОІ ОСОБА_8 її незаконно було відсторонено від роботи та зауважувала на тому, що останньою було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.364,365 КК України.

Так, Кримінальним кодексом України передбачено кримінальну відповідальність по ст. 364 КК України за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, а по ст. 365 КК України за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу.

Кожна із вищезазначених статей Кримінального кодексу України визначає окремий склад злочину, що має свої складові: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивна сторону, і особа, яка звертається із заявою про злочин має розкрити суть та зазначити обставини, які б свідчили про його вчинення відносно такої особи.

Разом з тим, як зазначала сама заявниця, підставою для звернення з заявою про вчинення відносно неї вказаних злочинів, стали ті обставини, що наказом директора центру КРДОІ ОСОБА_8 від 08 грудня 2021 року №27 вона була відсторонена від роботи, у зв`язку з відсутністю щеплення проти COVID-19, при цьому інформація, яка б свідчила про наявність у діях останньої складу вказаних кримінальних правопорушень, відсутня, тобто, фактично, ОСОБА_7 висловила своє бачення щодо вчинення відносно неї кримінальних правопорушень на підставі аналізу загальнодоступної інформації, не надаючи, при цьому, на підтвердження ознак вказаних злочин, жодних доказів. Крім того, звертаючись з заявою до прокурора, заявник просила внести дані до ЄРДР за ст.365 КК України відносно директора центру КРДОІ ОСОБА_8 , в той час як вказаною статтею передбачено спеціальний суб`єкт злочину, а саме, працівник правоохоронного органу.

При цьому, з матеріалів даного провадження вбачається, що заява ОСОБА_7 без реагування не залишилась і була передана прокурором до Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, начальник якого у листі від 28 грудня 2021 року за №5107/61 повідомив останній про те, що у її зверненні вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, а тому, якщо вона вважає свої права порушеними, то за їх захистом може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, та роз`яснено, що ознак адміністративного чи кримінального правопорушення, проведеною перевіркою за даними поданої заяви, не встановлено, що також було враховано слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

З врахуванням вищезазначеного, не внесення даних за заявою ОСОБА_7 від 09 грудня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, не свідчить про бездіяльність керівника Конотопської окружної прокуратури і її не встановлення слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.

Що стосується доводів апелянта про те, що дії директора центра КРДОІ ОСОБА_8 є незаконними та протиправними, оскільки в Україні на теперішній час немає закону про обов`язкову вакцинацію та санкцій за його невиконання і її відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, здійснене на підставі п. 41-6 Постанови КМ України від 09 грудня 2020 року №1236, є таким, що порушує її конституційні права, то вони не спростовують правильність висновків слідчого судді, які стали підставою для відмови заявникові у задоволенні поданої нею скарги, а обставин, за яких скарга підлягала б до задоволення, апелянтом не наведено і таких обставин колегіє суддів під час апеляційного розгляду також не встановлено.

При цьому додаткова вимога ОСОБА_7 заявлена останньою під час апеляційного розгляду в судовому засіданні, як доповнення до апеляційної скарги, щодо поновлення її на роботі, виплати їй за 6 місяців заробітної плати та компенсації, а також щодо стягнення на її користь моральної та матеріальної шкоди, не підлягає задоволенню, оскільки вирішення зазначених питань здійснюється у порядку цивільного судочинства, а підстави для визнання останньою потерпілою, про що вона також додатково заявляла, також відсутні, при тому, що досудове розслідування по відповідному кримінальному провадження не здійснюється.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 січня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4