ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3314/22

Номер провадження 1-кп/495/653/2022

03 червня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суду Одеської області в складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 31 травня 2021року у кримінальному провадженні, яке внесене 17.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 , щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області , громадянина України, офіційно не працевлаштованого , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступків, передбачених ч.1 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 в 2021 році,точну дату та час органами досудового розслідування не встановлено, діючи умисно,маючи прямий умисел,з метою отримання підробного документу,а саме: посвідчення водія,звернувся до невстановленої під час досудового розслідування особи( матеріали відносно якої виділенов окреме кримінальне провадження ), якій надав відомості про себе, а саме: свої анкетні данні та документи,тим самим вчинив пособництво у вчиненні підробки посвідчення водія категорії " В", "С", "СЕ", ВХМ видане ТСЦ5642 з 09.07. 2021 року,яке використовував у власних цілях.

В подальшому,16 квітня 2022 року,приблизно о 09 годині 30 хвилин,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим,обвинувачений ОСОБА_3 13.01. 2000 року народження, керуючи автомобілем марки "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку автодороги Н-33 спулучення Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші,був зупинений працівниками поліції для перевірки документів осіб, огляду речей,транспортного засобу ,багажу та вантажів,під час забезпечення заходів правового режиму військового стану.

Далі, на вимогу поліцейських ОСОБА_3 для перевірки пред`явив водійське посвідчення категорії " В", " С", " СЕ", ВХМ видане ТСЦ 5642 з 09.07.2021 року,яке відповідно дл висновку технічногої експертизи документів за своїими характеристиками не відповідає аналогічним документам,які знаходяться в офіційному обігу на теріторії України та сві фонові зображення нанесено за допомогою кольорового друкуючого пристрою з ретрансферним способом друку.

Таким чином, обвинуваний ОСОБА_3 достовірно знаючи та розуміючи що водійське посвідчення категорії " В","С", "СЕ", ВХМ видане ТСЦ 5642 09.07. 2021 року до 09.07. 2021 року до 09. 07. 2051 року видане на ім`я обвинуваченого ОСОБА_3 не було отримано у встановленому порядку законодавсттвом України та є підробним, використовував його до 16 квітня 2022 року.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

01 червня 2022 року Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, КК України у якому міститься клопотанням прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 від 31.05. 2022 року , складена в присутності захисника ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали досудового розслідування.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України Про судоустрій та статус суддів суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження.

Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 в 2021 році,точну дату та час органами досудового розслідування не встановлено, діючи умисно,маючи прямий умисел,з метою отримання підробного документу, а саме: посвідчення водія,звернувся до невстановленої під час досудового розслідування особи( матеріали відносно якої виділенов окреме кримінальне провадження ), якій надав відомості про себе, а саме: свої анкетні данні та документи,тим самим вчинив пособництво у вчиненні підробки посвідчення водія категорії " В", "С", "СЕ", ВХМ видане ТСЦ5642 з 09.07. 2021 року,яке використовував у власних цілях.

В подальшому,16 квітня 2022 року,приблизно о 09 годині 30 хвилин,більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим,обвинувачений ОСОБА_3 13.01. 2000 року народження, керуючи автомобілем марки "MAN" реєстраційний номер НОМЕР_1 ,рухаючись у напрямку автодороги Н-33 спулучення Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші,був зупинений працівниками поліції для перевірки документів осіб, огляду речей,транспортного засобу ,багажу та вантажів,під час забезпечення заходів правового режиму військового стану.

Далі, на вимогу поліцейських ОСОБА_3 для перевірки пред`явив водійське посвідчення категорії " В", " С", " СЕ", ВХМ видане ТСЦ 5642 з 09.07.2021 року,яке відповідно дл висновку технічногої експертизи документів за своїими характеристиками не відповідає аналогічним документам,які знаходяться в офіційному обігу на теріторії України та сві фонові зображення нанесено за допомогою кольорового друкуючого пристрою з ретрансферним способом друку.

Таким чином, обвинуваний ОСОБА_3 достовірно знаючи та розуміючи що водійське посвідчення категорії " В","С", "СЕ", ВХМ видане ТСЦ 5642 09.07. 2021 року до 09.07. 2021 року до 09. 07. 2051 року видане на ім`я обвинуваченого ОСОБА_3 не було отримано у встановленому порядку законодавсттвом України та є підробним, використовував його до 16 квітня 2022 року.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків , передбачених ч.1 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, а саме : пособництво до підроблення офеційного докумменту з метою використання його іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого документу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття (щирий жаль з приводу вчинення кримінального проступку та осуд своєї поведінки), а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд уважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого ОСОБА_3 який не працює, тяжкості вчиненого кримінального проступку, фактично відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати -витрати по проведенню судової технічної експерттизи документів від 28.04. 2022 року № СЕ-19/116-22/5462-ДД в сумі 1372 гривені 96 коп. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 . Речовий доказ- підробне посвідчення водія на ім`я обвинуваченого ОСОБА_3 яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків , передбачених ч.1 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання :

за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 850 гривень,

-зач.1 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 1700 гривень

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 1700 гривень.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати по проведенню судової технічної експерттизи документів від 28.04. 2022 року № СЕ-19/116-22/5462-ДД в сумі 1372 гривені 96 коп.

Речовий доказ- підробне посвідчення водія на ім`я обвинуваченого ОСОБА_3 яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області- знищити

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1