Справа № 199/1606/22
ВИРОК
іменем України

06.04.2022 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000108 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2022, відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , який народився у 2001 році травня місяця 08 дня у м. Дніпропетровську, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у квартирі АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.09.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 160 годин. Покарання відбув повністю 25.05.2021.

-17.09.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75, п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 2 роки.

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

представник потерпілого ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1-й епізод:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 17.09.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 30.01.2022, близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив металевий паркан, який огороджував прибудинкову територію, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, а саме металоконструкції паркану, ОСОБА_3 , 30.01.2022 близько 13 години 10 хвилин, знаходячись за вказаною адресою, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили рук відокремив 1 секцію металевого паркану, що належить відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, до кінця, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 753 від 21.02.2022, матеріальну шкоду на загальну суму 748 гривень 95 копійок.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

2-й епізод:
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03.02.2022, близько 15 години 35 хвилин, ОСОБА_3 , проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив металевий паркан, який огороджував прибудинкову територію , та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, а саме металоконструкції паркану, ОСОБА_3 , 03.02.2022 близько 15 години 39 хвилин, знаходячись за вказаною адресою, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили рук відокремив 1 секцію металевого паркану, що належить відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Після чого продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 , в той самий день та час тобто 03.02.2022, близько 15 години 39 хвилин повернувся за вищевказаною адресою, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили рук відокремив 1 секцію металевого паркану, що належить відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 753 від 21.02.2022, ринкова вартість двох секцій металевого паркану становить 748 гривень 95 копійок кожна, загальна сума матеріальної шкоди 1497 гривень 89 копійок.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

3-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07.02.2022, близько 16 години 05 хвилин, ОСОБА_3 , проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив металевий паркан, який огороджував прибудинкову територію домоволодіння, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, а саме металоконструкції паркану, ОСОБА_3 , 07.02.2022 близько 16 години 09 хвилин, знаходячись за вказаною адресою, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили рук відокремив 1 секцію металевого паркану, що належить відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 753 від 21.02.2022, матеріальну шкоду на загальну суму 748 гривень 95 копійок.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

4-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.02.2022, близько 14 години 25 хвилин, ОСОБА_3 , проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив металевий паркан, який огороджував прибудинкову територію домоволодіння, та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на викрадення чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, а саме металоконструкції паркану, ОСОБА_3 , 09.02.2022, близько 14 години 28 хвилин, знаходячись за вказаною адресою, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з застосуванням фізичної сили рук відокремив 1 секцію металевого паркану, що належить відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 753 від 21.02.2022, матеріальну шкоду на загальну суму 748 гривень 95 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 у суді. Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно 30.01.2022, близько 13 години 05 хвилин, проходив поблизу будинку АДРЕСА_3 , де побачив металевий паркан, який огороджував прибудинкову територію, та який він викрав, аналогічні дії він вчинив 03.02.2022, 07.02.2022 та 09.02.2022. викрадений паркан поблизу будинку №17 він продав, грошові кошти витратив на власні потреби.

Просив суд суворо не карати врахувати щиросердне каяття.

Крім вказаного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується, поясненнями представника потерпілого ОСОБА_5 та письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, ОСОБА_5 суду пояснив, що дійсно поблизу будинку АДРЕСА_3 , було викрадено металевий паркан належний житлово-комунальному господарству Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, вартість паркану становить 3744 гривень 74 копійок.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 14.02.2022, яка є заступником начальника управління з питань інфраструктури та житлово-комунального господарства начальника відділу житлово-комунального відділу адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, остання просила правоохоронні органи встановити невідому особу яка на протязі січня-лютого 2022 року здійснила крадіжку металевого паркану біля будинку АДРЕСА_3 . Даний паркан було встановлено за кошти відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, що підтверджено договорами про надання послуг від 28.05.2021 та додатковою угодою до договору №4ПС від 12.08.2021
Відповідно до постанови слідчого від 17.02.2022 відеозаписи з камер спостереження будинку АДРЕСА_3 за 30.01.2022, 03.02.2022, 07.02.2022 та 09.02.2022 визнані речовими доказами та зберігаються в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2022 свідок ОСОБА_7 на фото під №3 впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка 30.01.2022, 03.02.2022, 07.02.2022 та 09.02.2022, продала йому п`ять секцій металевого забору.
Відповідно до постанови слідчого від 18.02.2022, куртка чоловіча зимова із написом «Columbia» належна ОСОБА_3 , яку він добровільно видав про що свідчить його заява, визнана речовим доказом та передана для зберігання до камери схову ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Відповідно до постанови слідчого від 22.02.2022, добровільно видані свідком ОСОБА_8 три секції металевого паркану визнані речовим доказом та передані на зберігання представнику відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної умісті Дніпрі ради.

За результатами Висновку експерта від 21.02.2022 за №753, загальна ринкова вартість викраденого майна складає 3744 гривень 74 копійок.

Під час перегляду 22.02.2022 відеозаписів, у присутності понятих, ОСОБА_3 вказав, що на переглянутих відео 30.01.2022, 03.02.2022, 07.02.2022 та 09.02.2022, зображений він у момент крадіжки біля будинку АДРЕСА_3 п`яти секцій металевого забору.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаного в суді обвинуваченого ОСОБА_3 у суду немає, оскільки він суду пояснив, що він добре розумів протиправність своїх дій, як і добре розумів їх наслідки.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані: - за 1-4 епізодами, за ч.2 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки його каяття і сприяння розкриттю злочинів висловлене вже після викриття його злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 до вчинених ним злочинів відсутнє, оскільки обвинувачений не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5.Мотиви призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до не тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, але з метою пом`якшити свою персональну відповідальність, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий, у тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності, вчинив нові кримінальні правопорушення у період іспитового строку.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України, представник потерпілого покладався на розсуд суду, обвинуваченого, який просив суворо не карати, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення злочинів у тому числі кримінальних правопорушень проти власності і небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства, а тому призначення більш м`якого покарання, або ж застосування положень ст. ст. 75, 76 КК України, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбування покарання.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2021 яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням товарознавчої експертизи в сумі 210,00 гривень.

Речові докази: відеозаписи з камер спостереження будинку АДРЕСА_3 за 30.01.2022, 03.02.2022, 07.02.2022 та 09.02.2022 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати накладений арешт відповідно до ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська на куртку чоловічу зимова із написом «Columbia» належну ОСОБА_3 , (що зберігається у камері схову ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області) повернути останньому за належністю.
Три секції металевого паркану визнані речовим доказом та передані на зберігання представнику відділу комунального господарства Амур-Нижньодніпровської районної умісті Дніпрі ради, залишити за належністю Амур-Нижньодніпровській районній умісті Дніпрі ради.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_9