Справа № 304/670/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції судове провадження 11-сс/4806/218/22 за апеляційною скаргою представника ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.03.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора про арешт майна та накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ГУАРДОН Україна» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Алюміній України» заборонивши учасникам Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (), та іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам Товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам у володінні, користуванні яких перебувають вказані корпоративні права, відчужувати такі права, а також будь яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, та іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу тощо) права власності на вказані корпоративні права, у тому числі вносити зміни пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місцезнаходження юридичної особи, внесення будь яких інших змін у статутні документи Товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження таких прав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених 05.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), що належать ТОВ «ГУАРДОН Україна» () та ТОВ «Компанія «Алюміній України» шляхом заборони учасникам ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), та іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам Товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, відчужувати такі права, а також будь яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, та іншим особам, що

-2-

наділені таким правом, вчиняти будь які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу тощо) права власності на вказані корпоративні права, у тому числі вносити зміни пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місцезнаходження юридичної особи, внесення будь яких інших змін у статутні документи Товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження таких прав.
Клопотання вмотивоване тим, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, нагляд за додержанням законів під час якого у формі процесуального керівництва здійснюється Офісом Генерального прокурора. Встановлено, що у період з січня 2019 по липень 2021 року ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (код 33133003) оформило господарські взаємовідносини щодо придбання товарів, робіт та послуг у ризикових контрагентів, а саме: ТОВ «ВОСТОК-СЕРВІС» (код 37674503), ТОВ «СПЕЦПОСТАВКА-НИКОЛАЕВ» (код 39032375), ПрАТ «ІНТЕРХІМ» (код 32192953), ТОВ «КСАНА» (код 42827506), які у свою чергу оформили придбання таких товарів, робіт та послуг у ТОВ «АЛЬТАС ПЛЮС» (код 43288134), ТОВ «АДОГА УШВЕРС» (код 43275261), ТОВ «БЛУМІ» (код 39215751), ПП «ОМЕГА-БРОКЕРС» (код 34553358), ТОВ «ФОРВАРД-СВ» (код 35626950), ТОВ «ПРАЙМ ТРЕЙД ЮГ» (код 41327333), ТОВ «АРІКОЛ» (код 30611138), ТОВ «ТАВРІЯ ПЛЮС» (код 31929492). Крім того ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» у той же період оформило господарські взаємовідносини щодо придбання товарів, робіт та послуг у ТОВ «СХІДГАЗЕНЕРГО» (код 42004898) та ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНИЙ БУДІВЕЛЬНИК» (код 41058680), проте використання таких товарів, робіт та послуг у господарській діяльності та їх фактичне виконання не підтверджено документально. Відображення зазначених взаємовідносин у бухгалтерському і податковому обліках вплинуло на визначення у Декларації з ПДВ за травень 2020 року від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування, внаслідок чого в порушення вимог ПК України завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 20145446 грн. та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту на 9154507 грн. Також вказує, що у період з січня 2019 року по вересень 2020 року, службові особи ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» з метою зменшення податкового навантаження та ухилення від сплати податків до бюджету, відобразили у податковій звітності господарські операції з ПВКП «БУДШЛЯХ» (код 30900818), ПП ФІРМА «СПЕЦСТРОЙТЕХМОНТАЖ» (код 23045330), з ТОВ «ТК «ЛОГІТЕК» та ТОВ «ІНЖИНІРІНГОВА КОМПАНІЯ «ДОНГІДРОЕКОРЕСУРС» (код 40575112), з ПП «АТОН-КВ» (код 35577081) по придбанню товарів, робіт та послуг; з нерезидентом «RS Snternational GmbH» (Швейцарія) щодо надання послуг з переробки давальницької сировини (бокситів), чим в порушення вимог Податкового кодексу України незаконно сформували податковий кредит на суму 292178000 грн., з яких з метою заволодіння коштами безпідставно заявили для бюджетного відшкодування 289532000 грн., що підтверджується актами документальних позапланових виїзних перевірок від: 19.07.2019 № 46/28-10-49-06/33133003; 19.08.2019 № 53/28-10-49-06/33133003; 19.10.2020 №5/28-10-53-10/33133003; 17.09.2020 № 34/28-10-53-11/33133003, проведених Південним управлінням Офісу великих платників податків ДПС. Крім того, протягом 2019-2020 років службові особи ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», одержавши внаслідок ухилення від сплати податків грошові кошти, легалізували їх шляхом вчинення правочинів з пов`язаними компаніями нерезидентами, провівши з метою маскування незаконного походження грошових коштів, фінансові операції на загальну суму 4241000 грн. за договорами про надання послуг з юридичними особами, які належать до групи

-3-

компаній «РУСАЛ» (Російська Федерація): ТОВ «СИБИНФОСОФТ», ТОВ «ИНДАСОФТ», ТОВ «КОРСИС», AT «РУСАЛ ВСЕРОССИЙСКИЙ АЛЮМИНИЕВО-МАГНИЕВЬІЙ ИНСТИТУТ», ТОВ «ОБЬЕДИНЕННАЯ КОМПАНИЯ РУСАЛ ИНЖЕНЕРНО-ТЕХНОЛОГИЧЕСКИЙ ЦЕНТР», ТОВ «ДНВ ГЛ». Відтак згідно акту № 30/28-10-53-11/33133003 від 21.08.2020 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100000 грн., в декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, вбачається, що за відсутності підтверджуючих документів, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» у порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання за травень 2020 року (рядок 9) на суму 28979571 грн. Перевіркою встановлено порушення п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної складеної відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України на загальну суму 173877 425,90 грн., у т. ч. ПДВ 28979570,99 грн. Крім того, при перевірці операцій щодо придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України за травень 2020 року встановлено завищення податкового кредиту всього на суму 320382, 34 грн. Зокрема, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» укладено з ТОВ «ЗАЛІЗНИЧНИЙ БУДІВЕЛЬНИК» договір підряду від 14.04.2020, однак в ході проведення перевірки, за результатами підрахунків встановлено, недостатність трудових ресурсів для виконання обсягу будівельних робіт, зазначених в акті виконаних будівельних робіт №2жд від 22.05.2020, що через порушення під час декларування вказаних взаємовідносин вимог п.п.198.1,198.2 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, призвело до завищення податкового кредиту за травень 2020 року на суму ПДВ 274081,81 грн. Крім того прокурор посилається на те, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» укладено договір від 20.08.2019 з ПрАТ «Інтерхім» щодо постачання хімічної продукції та хімічного посуду, однак походження поставленої ПрАТ «Інтерхім» на адресу Товариства продукції не підтверджується за ланцюгом постачання; через відсутність операцій з придбання продукції за номенклатурою, відображеною в податкових накладних, складених ПрАТ «Інтерхім» на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», фактичне постачання (реалізація) такої продукції саме ПрАТ «Інтерхім» є неможливою. Аналогічно, Товариством на підставі усної домовленості з ТОВ «КСАНА» здійснено придбання товарно-матеріальних цінностей, походження яких не підтверджується за ланцюгом постачання через відсутність операцій з придбання продукції за номенклатурою, відображеною в податкових накладних, складених ТОВ «КСАНА» на адресу ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», фактичне постачання (реалізація) такої продукції саме ТОВ «КСАНА» є неможливою. Оскільки господарські операції між ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» та контрагентами-постачальниками ПрАТ «ІНТЕРХІМ» та ТОВ «КСАНА» не відбулися, відсутнє джерело походження товару, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» при декларуванні взаємовідносин з вказаними Товариствами порушено вимоги п.п.198.1,198.2,198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту всього на суму 46300 грн, у т. ч. за травень 2020 року на суму 46300 грн. Так, відповідно до висновків акту №30/28-10-53-11/33133003 від 21.08.2020 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100000 грн., в декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, встановлено завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ по
-4-
податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року у розмірі 20145446 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року у розмірі 9211338 грн. Відповідно до наявних у автоматизованій інформаційній системі ДПС «Податковий блок» встановлено, що засновником Товариства являються ТОВ «ГУАРДОН Україна» () (сума внеску в статутний фонд грн. 86,04 %) та ТОВ «Компанія «Алюміній України» () (сума внеску у статутний фонд 212837 238 грн 13,96 %), які у свою чергу мають засновників двох нерезидентів компанію «ГОРДАЛ ХОЛДІНГС А.В.В.» та компанію «ГАНДЕЛА ІНТЕРНЕШНЛ А.В.В.», кінцевим бенефіціарним власником якої є російський олігарх ОСОБА_7 . На підставі наведених обставин, прокурор вважає, що вказані компанію, у тому числі й ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» є пов`язаними підприємствами і їх діяльність керується вказаним російським олігархом, а відтак службові чи інші особи, що діють від імені Товариства та у володінні, користуванні яких перебувають корпоративні права такого, можуть вчинити реєстраційні дії щодо передачі таких прав (основних засобів) іншим особам з метою уникнення відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження; будь яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших юридичних та фізичних осіб завдано не буде. Зазначає, що корпоративні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження та запобігання можливості відчуження, що у свою чергу може перешкодити встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення та встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.
Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя послався на те, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області за постановою першого заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування від 25.03.2022, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 ч.3 ст.212 КК України, щодо службових осіб ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» у сфері порушення податкового законодавства.
З матеріалів судового провадження вбачається, що актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод», , з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., в декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року з урахуванням уточнюючих розрахунків від 21.08.2020 №30/28-10-53-11/33133003, складеним Офісом великих платників податків Державної податкової служби України, встановлено порушення п.п.198.1,198.2,198.5 ст.198, п.201.10 ст.201, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.02.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), пп.4 п.4 розділу ІІ «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну України від 28.01.2016 (в редакції наказу МФУ від 23.02.2017 №276 та від 23.03.2018 № 381), в результаті чого завищено суми бюджетного відшкодування ПДВ по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року у розмірі 20145446 грн., а також від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 декларації) по податковій декларації з ПДВ за травень 2020 року у розмірі 9211338 грн.
-5-

Згідно протоколу огляду від 22.04.2021, органом досудового розслідування на підставі наданої ДПС України інформації, встановлено банківські рахунки ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» ().
Також, як вбачається з додатково долучених прокурором витягів сервісу «Опендатабот» власниками ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () є ТОВ «ГУАРДОН УКРАЇНА» та ТОВ «КОМПАНІЯ «АЛЮМІНІЙ УКРАЇНИ», власниками яких у свою чергу є компанії «Гордал Холдінгс А.В.В.» та «Гандела Інтернешнл А.В.В.», та видаленим бенефіціарним власником (кінцевим вигодоодержувачем) є громадянин Російської Федерації ОСОБА_8 .
Відтак за вказаних обставин корпоративні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» постановою т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 від 17.03.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000014.
Таким чином, врахувавши, що корпоративні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні №0000014, відповідають критеріям зазначеним ст.98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя, задля збереження речових доказів та недопущення їх перетворення, відчуження чи зникнення, дійшов висновку, що є достатні підстави для накладення арешту на зазначені корпоративні права із забороною службовим особам Товариства чи іншим особам за довіреністю/дорученням, а також будь яким державним реєстраторам проводити будь які дії з відчуження, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до їх відчуження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді від 30.03.2022, представник ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування апеляційної скарги представник зазначає про відсутність правових підстав для арешту корпоративних прав ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», що належать ТОВ «ГУАРДОН Україна» та ТОВ «Компанія «Алюміній України», оскільки такі не відповідають ознакам речових доказів, передбачених ст.98 КПК України та щодо даних корпоративних прав відсутні ризики, передбачені абз.2 ч.1 ст.170 КПК України. Матеріали клопотання прокурора про арешт майна не містять жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення кримінального правопорушення. Досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого заявлено клопотання про арешт майна, фактично здійснюється за матеріалами актів позапланових документальних перевірок, проведених відносно ТОВ «МГЗ» Офісом Великих платників податків ДФС/ДПС в 2019-2020 роках. На вказані акти перевірок Товариством були подані заперечення, а винесені на їх підставі податкові повідомлення-рішення оскаржені у судовому порядку. Як наслідок, щодо одного акту складено довідку, згідно якої порушень не встановлено, щодо іншого - прийнято рішення про те, що не будуть складатися податкові повідомлення-рішення. Частина податкових повідомлень-рішень були скасовані повністю або частково, рішення суду щодо яких набрали законної сили. Таким чином, враховуючи, що з боку Товариства не було допущено порушення

-6-

податкового законодавства, то підстав для накладення арешту на корпоративні права Товариства немає. Окрім іншого, представник просить врахувати, що в обґрунтування клопотання про арешт майна прокурор послався на те, що його кінцевим власником є громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 , однак матеріали клопотання не містять належних та допустимих доказів, які підтвердили цю обставину. У тому числі, те, що власником корпоративних права є окрема особа, не може бути правовою підставою для накладення арешту на майно, оскільки це суперечить ч.2 ст.170 КПК України. Вважає, що сам факт визнання корпоративних права постановою прокурора речовими доказами не свідчить безумно про те, що вони дійсно мають ознаки речових доказів у даному кримінальному провадженні. Вказані обставини не були враховані слідчим суддею при постановленні рішення, а тому воно, як необґрунтоване підлягає скасуванню.
Щодо дотримання строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого суді представник просить врахувати, що ухвала постановлена у відсутності представника Товариства, а копію ухвали отримано представником на електронну пошту 04.05.2022, після надіслання адвокатського запиту. З наведених підстав вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, адвокатом ОСОБА_6 не пропущено.

Відповідно до вимог ст.ст.370,372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

За змістом ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні, зокрема, прокурора та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливості конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

-7-

Крім того, ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або на інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, матеріали судового провадження свідчать про те, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області за постановою першого заступника Генерального прокурора про доручення здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень іншому органу досудового розслідування від 25.03.2022, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження, прокурор Офісу Генерального прокурора звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), що належать ТОВ «ГУАРДОН Україна» () та ТОВ «Компанія «Алюміній України», шляхом заборони учасникам Товариства та іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам Товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам у володінні, користуванні яких перебувають вказані корпоративні права, відчужувати такі права, а також будь яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, та іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу тощо) права власності на вказані корпоративні права, у тому числі вносити зміни пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місцезнаходження юридичної особи, внесення будь яких інших змін у статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження таких прав.

-8-

Як на правову підставу накладення арешту прокурор послався на те, що вказані корпоративні права відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України. При цьому метою арешту є недопущення незаконних дій іншими співвласниками корпоративних прав ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», а саме безпідставного відчуження (продажу) та перереєстрації наведених у клопотанні корпоративних прав на інших осіб.

Мотивуючи своє клопотання прокурор зазначив, що відповідно до наявних у автоматизованій інформаційній системі ДПС «Податковий блок» встановлено, що засновником ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» є ТОВ «ГУАРДОН Україна» () (сума внеску в статутний фонд 1311289 482 грн. 86,04 %) та ТОВ «Компанія «Алюміній України» () (сума внеску у статутний фонд 212837,238 грн. 13,96 %), які у свою чергу мають засновників двох нерезидентів компанію «ГОРДАЛ ХОЛДІНГС А.В.В.» та компанію «ГАНДЕЛА ІНТЕРНЕШНЛ А.В.В.», кінцевим бенефіціарним власником якої є громадянин Російської Федерації ОСОБА_10 . Тобто, вказані компанії, у тому числі й ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» є пов`язаними підприємствами і їх діяльність керується зазначеним російським олігархом, а відтак службові чи інші особи, що діють від імені Товариства та у володінні, користуванні яких перебувають корпоративні права такого, можуть вчинити реєстраційні дії щодо передачі таких прав (основних засобів) іншим особам з метою уникнення відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження.

Вищенаведене вказує на те, що існують об`єктивні підстави вважати, що відносно корпоративних прав, належних ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» можуть бути вчинені протиправні дії. Арештовані корпоративні права з великою вірогідністю можуть бути доказом злочину, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням, а саме - постановою т.в.о. керівника другого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України від 17.03.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000014.

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України. Натомість посилання в апеляційній скарзі на відсутність у арештованого майна ознак речових доказів спростовуються вище наведеними обставинами.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень адвоката, встановив належні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності підстав, за яких слідчий суддя мав би право накласти арешт, зокрема відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.1 ч.3 ст.132 КПК).

Обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» /Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, заява №42310/04).

-9-

Використане законодавцем у п.1 ч.3 ст.132 КПК формулювання «існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості», вказує на те, що для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна достатньо, щоб сторона обвинувачення довела не факт винуватості конкретних осіб, а лише наявність відомостей, котрі можуть свідчити про сам факт вчинення кримінального правопорушення.

В оскаржуваній ухвалі з посиланням на докази наведено відомості, які, на думку колегії суддів, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» могло бути причетним до подій, що є предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000014.

Отже, у кримінальному провадженні №0000014 існує обґрунтована підозра вчинення кримінальних правопорушень (ч.3 ст.212, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.2 ст.209 КК України) такого ступеня тяжкості, що можуть бути підставою для накладення арешту на майно. При цьому у даному випадку немає правового значення вручення будь-кому з посадових осіб Товариства повідомлення про підозру.

Разом з тим, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Таким чином, матеріали судового провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості безпідставного відчуження (продажу), перереєстрації наведених у клопотанні корпоративних прав на інших осіб.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину або за рахунок доходів від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, розглядаючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість доводів про необхідність накладення арешту на вказані у клопотанні корпоративні права, та вірно пославшись на положення ч.10 ст.170 КПК України, прийшов до правильного висновку про те, що з метою забезпечення неможливості відчуження частини статутного капіталу та майна, що належить ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» необхідно накласти арешт на зазначені корпоративні права, шляхом заборони учасникам Товариства та іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам у володінні, користуванні яких перебувають вказані корпоративні права, відчужувати такі права, а також будь яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, та іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь які дії, пов`язані з проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу тощо) права власності на вказані корпоративні права, у тому числі вносити зміни пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих бенефіціарів), зміною директора, місцезнаходження юридичної особи, внесення будь яких інших змін у статутні документи товариства, а також вчинення реєстраційних дій направлених на відчуження таких прав.

-10-

Застосування таких обмежень є пропорційним обставинам провадження, дієвим та виправданим заходом, який не позбавляє особу права власності, а лише обмежує її ймовірні дії щодо відчуження та передання третім особам, що є виправданим у зв`язку встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки матеріали провадження доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Порушень норм кримінального процесуального закону, невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими та безпідставними.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів, враховуючи положення кримінального процесуального закону, не перешкоджала учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст.ст.220,317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що адвокат ОСОБА_6 не довів обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30.03.2022 про накладення арешту на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ГУАРДОН Україна» () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія «Алюміній України»,- без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: