Справа № 367/6865/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2838/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2022 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 05.07.2022 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Клавдієве, Бородянського району, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження, - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 24.08.2020, приблизно о 18 год. 00 хв. (точний час не встановлено), перебуваючи поблизу озера неподалік території Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85», реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, на землі знайшов наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,641 г, який знаходився в обмотаному полімерною стрічкою згортку, та, переконавшись, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), незаконно правою рукою підняв із землі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,641 г, який знаходився в обмотаному полімерною стрічкою згортку, для власного вживання, без мети збуту. Таким чином, ОСОБА_7 незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,641 г, для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно безпечний характер своїх дій, достовірно розуміючи, що виявлена ним речовина є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном (фенадоном), незаконно, тримаючи в правій руці згорток з полімерної стрічки у якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,641 г, поклав його до правої кишені власних штанів, де почав зберігати вказаний наркотичний засіб для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,641 г, для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1. ст. 309 КК України - незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

05.07.2022 у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки 26.08.2020 ОСОБА_7 звернувся до ТОВ «Медичний Центр «Клініка імені ОСОБА_9 » та пройшов курс добровільного лікування від наркоманії в період часу з 26.08.2020 по 08.09.2020, про що свідчить медична довідка №178 від 09.09.2020 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 05.07.2022 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, а кримінальне провадження, - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор в апеляційній скарзі просить її скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтуванні вказує, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо того, що ОСОБА_7 страждав чи страждає на наркоманію та потребує лікування, тому висновок суду про закриття кримінального провадження у зв`язку з добровільним зверненням обвинуваченого до лікувального закладу, є передчасним.
Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд має з`ясувати: чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи добровільно, а не вимушено вона звернулася до лікувальної о закладу та розпочала лікування, і чи дійсно така особа ставить за мету вилікуватись, а не ухилитись у згаданий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Крім того, відповідно до Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР, медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія»; добровільне лікування - лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; якщо в результаті медичного огляду чи медичного обстеження встановлено, що особа, яка зловживає наркотичними засобами або психотропними речовинами і відносно якої встановлено діагноз «наркоманія», потребує лікування, у тому числі в стаціонарних або амбулаторних умовах, лікар-нарколог зобов`язаний запропонувати такій особі пройти курс добровільного лікування і видати направлення до наркологічного закладу для такого лікування.
В матеріалах провадження відсутня будь-яка інформація щодо того, що ОСОБА_7 страждав чи страждає на наркоманію та потребує лікування.
Одночасно суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», відповідно до довідки від 09.09.2020 № 178, яка долучена до матеріалів кримінального провадження за клопотанням захисника, згідно з якою ОСОБА_7 з 28.8.2020 по 08.09.2020 пройшов курс лікування.
В результаті цього суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 норми ч. 4 ст. 309 КК України, відповідно до якої особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, і вважає, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 4 ст. 309 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликала сумнівів, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , наявні правові підстави для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Проте суд першої інстанції не врахував правову позицію, викладену в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 (справа № 357/11025/2019), відповідно до якої суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що в довідці, наданій ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» від 09.09.2020 № 178, зазначено, що ОСОБА_7 пройшов курс лікування, але у даній довідці не вказано про встановлення йому діагнозу «наркоманія», наявність якого є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.
З матеріалів кримінального провадження також не встановлено наявність рішення лікарсько-кваліфікаційної комісії щодо встановлення обвинуваченому діагнозу «наркоманія».
Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме застосував положення ч. 4 ст. 309 КК України, та не застосував закон, який підлягає застосуванню, засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вироком суду, а отже неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповіднодо ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом
Колегія суддів вважає, що порушення вимог ст. 370 КПК України в частині вмотивованості ухвали суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та тягне за собою скасування судового рішення, з направленням справи на новий судовий розгляд.
При новому судовому розгляді слід врахувати наведене та прийняти судове рішення у відповідності до вимог Закону.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, - задовольнити.
УхвалуІрпінського міського суду Київської області від 05.07.2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді