Справа № 308/2929/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 26.07.2021 року про закриття кримінального провадження №00000529 від 08.12.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 396 КК України.
Вказану постанову заявник вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Зокрема вказує, що слідчим не вказано жодних переконливих доказів тому, що факти викладені у його заяві про злочин є спростованими, слідчим не проведено жодної слідчої дії за його участі, необґрунтовано та невмотивовано викладено обставини, у зв`язку з якими кримінальне провадження підлягає закриттю.
За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 27 липня 2021 року про закриття кримінального провадження №00000529, визнати дії слідчого неправомірними та зобов`язати слідчого провести слідчі (розшукові) дії.
Заявник у судовому засіданні підтримав подану ним скаргу та просив таку задоволити. Вказав, що слідчий не допитав його у якості потерпілого у кримінальному провадженні, не виконав вказівки прокурора та передчасно закрив кримінальне провадження.
Представник ТУ ДБР, розташованого у м. Львові повторно не скористався своїм правом на учать у судовому засіданні, заяв чи заперечень не подавав. 26.04.2021 через канцелярію суду надійшли матеріали кримінального провадження №00000529 від 08.12.2020 із супровідним листом слідчого.
Дослідивши скаргу та оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебувало об`єднане кримінальне провадження №00000529 від 08.12.2020 року за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 396 КК України.
Як встановлено у судовому засіданні, 26 липня 2021 року слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 00000529 від 08.12.2020 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування здійснено необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, допитано в якості свідка ОСОБА_5 виконані вказівки прокурора та проаналізувавши матеріали кримінального провадження в сукупності, слідчим встановлено відсутність достатніх даних для доведення вини особи у суді та констатовано, що ним проведено всі необхідні слідчі дії для перевірки причетності працівників поліції до описаних в заяві про злочин дій, та за результатом проведеного досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 та ч. 1 ст. 396 КК України.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.
Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Однак, під час проведення перевірки обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.
Так, слідчим не вирішено питання про залучення заявника в якості потерпілого у кримінальному провадженні та допиту останнього, не перевірено та в повній мірі не надано оцінку фактам, на які вказував заявник і не наведено підстав та мотивів їх відхилення.
Крім того, згідно з диспозиції ч. 1 ст. 364 КК України, кримінальна відповідальність настає за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Також відповідно до ч. 1 ст. 365 КК України кримінальна відповідальність настає у разі перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Тобто, однією з умов настання кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 365 КК України є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Одночасно, у мотивувальній частині постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 26.07.2021 не зазначено, як саме ним було встановлено відсутність завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам громадян.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Слідчим належним доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, слідчому судді не надано. Також слідчим не вказано, які слідчі дії, крім допиту ОСОБА_5 та неможливості отримання тимчасового доступу до оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» ним було проведено, в результаті яких можна прийти до висновку про можливість закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя бере до уваги твердження ОСОБА_3 про те, що досудове розслідування проводиться не в повному обсязі та слідчим не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження, не наведено підстав та мотивів відхилення тверджень заявника, а тому вважає за необхідне постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
Таким чином, слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням викладеного приходить до висновку, що постанова слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 26 липня 2021 року про закриття кримінального провадження №00000529 підлягає скасуванню.
Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.
Скаржник згідно прохальної частини скарги також просить визнати дії слідчого неправомірними, а також зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні та слідчі дії по кримінальному провадженні.
З огляду на викладені норми КПК України слід дійти висновку, що визнання неправомірними дії чи бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури, не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України. Такі вимоги є безпідставними, оскільки вони виходять за рамки положень ч. 2 ст. 307 КПК України, якою визначений перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.
Також слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу заявника на вимоги ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно якої слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Керуючись ст.ст. 303,304, 306, 307, 309, 369 КПК України слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 від 26 липня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №00000529 від 08.12.2020 року скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1