Дата документу 29.03.2022 Справа № 937/292/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/292/22 Слідчий суддя в 1 інст. Дараган Л.В
Провадження №11сс/807/186/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Менчикури, Веселівського району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працює, одружений, має середню освіту, має на утриманні малолітню дитину дружини, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

28 січня 2002 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.140 (КК України 1960 року), призначено покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців;
09 квітня 2004 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;
26 квітня 2005 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць. Звільнений 25 травня 2007 року за відбиттям строку покарання;
30 серпня 2010 року Київським районним судом, місто Полтава за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.На підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 1 рік;
2 лютого 2011 року Київським районним судом, місто Полтава за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 рік;

23 лютого 2012 року Полтавським районним судом Полтавської області, за ч.2 ст.185 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 , ч.3 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений з 21 вересня 2015 по відбиттю строку покарання;

15 грудня 2015 року Веселівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.187 КК України, призначено покарання у вид і позбавлення волі строком 8 років, з конфіскацією належного йому майна. Звільнений 14 вересня 2021 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2022 року, якою клопотання слідчої Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 13 січня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 18:20 години 13 березня 2022 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, та обрати щодо ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме - домашній арешт.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді необґрунтована, безпідставна та така, що підлягає скасуванню.

Сторона захисту вважає, що ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України щодо ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні відсутні або низькі.

Враховуючи стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, а також відсутність за час досудового слідства будь-яких порушень з боку підозрюваного, дають підстави стверджувати про відсутність наявності ризику переховування ОСОБА_5 від правосуддя.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а тому конкретні підстави перешкоджати кримінальному провадженню відсутні.

Крім цього, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 , не є продовжуваним, отже, немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку сторони захисту, відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. В судовому засіданні прокурором не було доведено та не надано слідчому судді будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Замість достовірних обґрунтувань та доказів прокурор обмежився лише припущеннями.

Обґрунтування слідчим того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, сторона захисту вважає, що для ОСОБА_5 більш ніж достатнім буде застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною покидати житло у нічній час доби.

Застосування такого запобіжного заходу, з одного боку, забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням ОСОБА_5 . З іншого боку, він надасть можливість підозрюваному працювати та забезпечувати життєво-необхідні потреби, тобто повноцінно реалізовувати право на захист у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст 186 КК України, а саме в тому, що 13 січня 2021 року, приблизно о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_5 , діючи з корисливими намірами, з умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов ззаду до ОСОБА_10 та, схопивши її за шию, потягнув назад, намагаючись звалити на землю. Після цього, ОСОБА_5 відштовхнув потерпілу, внаслідок чого остання впала на спину. ОСОБА_5 , подолавши таким чином волю потерпілої до опору, повторно, відкрито викрав жіночу сумку чорного кольору, вартістю 1200 гривень 00 копійок, в якій знаходились: гаманець фіолетового кольору, вартістю 700 гривень 00 копійок, паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_10 , ключі від квартири, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють; чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1900 гривень 00 копійок.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081, правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.186 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

13 січня 2022 року о 18 годин 20 хвилин ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

14 січня 2022 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що наразі існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя обґрунтовано врахував фактичні обставини та ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання; вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_5 , відомості про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за вік та стан його здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, його репутацію, відсутності постійного місця роботи.
З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Також, з урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу підозрюваного та встановленого ризику, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави, з покладення на підозрюваного, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язків.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Посилання сторони захисту на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, наявність в нього постійного місця проживання, та на стан його здоров`я, з огляду на вищевикладене, висновків слідчого судді не спростовують.
Даних про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в матеріалах провадження немає.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2022 року, якою клопотання слідчої Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000081 від 13 січня 2022 року, задоволено та до підозрюваного ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 18:20 години 13 березня 2022 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3