1Справа № 335/2331/22 1-кс/335/1056/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000172, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 22.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що 21.04.2021 до відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Запоріжжя по вул. Незалежної України біля буд. 66 виявлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі невстановлену речовину без мети збуту (ЖЄО №7046 від 21.04.2022). 21.04.2022 у ході огляду місця події було тимчасово вилучено транспортний засіб "Daewoo Lanos " в кузові зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та ключі запалення від нього. 22.04.2022 винесено постанову про визнання транспортний засіб "Daewoo Lanos" у кузові зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та ключі запалення від нього, речовим доказом та транспортовано на зберігання до подвір`я відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя вул. Возз`єднання України, 32. Дізнання вважає, що існує достатньо підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб "Daewoo Lanos" у кузові зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 та ключі запалення від нього, які були вилучені у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доказами кримінального правопорушення,
З метою забезпечення збереження речових доказів, а також для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вказаного майна, дізнавач звернулася з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Прокурор у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дізнавач сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у судове засідання надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

У судове засідання користувач майна ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечує проти накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки транспортний засіб, який було вилучено йому не належить.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Встановлено, що сектор дізнання ВП №1 ЗРУП ГУНП у Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000172 від 22.04.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У ст. 171 КПК України, викладено вимоги, яким повинно відповідати клопотання слідчого про арешт майна.
Зокрема у п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України зазначено, у клопотанні слідчого повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна, слід відмовити, оскільки дізнавач сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, у разі не накладення арешту.
Крім того, слідчому судді не надано доказів того, що в рамках даного кримінального провадження будь-якій особі повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000172 від 22.04.2022 таких відомостей також не міститься.
Крім того, прокурор та дізнавач сектору дізнання ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, а лише надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Отже, у разі неявки слідчого чи прокурора у визначений час слідчим суддям доцільно відмовляти у задоволенні такого клопотання ще й з огляду на те, що однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.
Статтею 41 Конституції України, передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вирішуючи вказане клопотання слідчий суддя вважає, що у разі накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, можуть бути порушені право добросовісного власника нерухомого майна, що свідчить про те, що такий захід забезпечення кримінального провадження не відповідає принципам розумності та співрозмірності кримінального провадження.
З врахуванням викладених обставин, а саме того, що дізнавачем сектору дізнання не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання дізнавача підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1