Справа № 944/2168/22
Провадження №1-кп/944/807/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2022м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 03.05.2022 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кир`яківка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 03 травня 2022 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, маючи умисел на сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України в напрямку Республіки Польща малолітніх дітей громадян України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що вказані особи не зможуть здійснити перетин державного кордону по наявних у них документах, знаходячись в міжнародному автомобільному пункті пропуску «Краківець», надав працівникам прикордонної служби підроблені свідоцтва про народження дітей з зазначенням у них його батьківства, які видані на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим сприяв вказаним малолітнім особам у спробі незаконного перетину через державний кордон України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.
Крім цього, в один із днів квітня 2022 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, проведення на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 на території України загальної мобілізації до Збройних Сил України та обмеження щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком' від 18 до 60 років, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, маючи умисел на підроблення офіційного документа, а саме свідоцтв про народження дітей з метою подальшого особистого їх використання, знаходячись по місцю проживання в АДРЕСА_1 із мережі інтернет віднайшов бланк свідоцтва про народження дитини, який в подальшому за допомогою комп`ютерної техніки редагував, створивши 3 підроблені свідоцтва про народження, шляхом внесення до них часткових недостовірних анкетних даних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого в фотосалоні, що розташований в центрі м. Баштанка Миколаївської області, з використанням оргтехніки кольорового відтворення зображень струменевим способом роздрукував три свідоцтва про народження із внесенням в них недостовірних відомостей про те що він являється батьком даних дітей, тобто умисно виготовив підроблені офіційні документи, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_1 від 24.06.2020, свідоцтво про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_2 від 09.07.2020, свідоцтво про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 від 24.06.2020, що в свою чергу надає право у період дії воєнного стану на виїзд за межі України як особі на утриманні котрої перебуває троє і більше дітей віком до 18 років та звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Також, 03 травня 2022 року приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24.06.2020, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 09.07.2020., свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 24.06.2020 є підробленими та містять завідомо недостовірні відомості, з метою отримання права на виїзд за межі України та звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України у відповідності п. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа на утриманні котрої перебуває троє і більше дітей віком до 18 років, перебуваючи в пункті пропуску «Краківець», що розташоване в смт. Краківець Яворівського району Львівської області використав вищевказані завідомо підроблені документи шляхом їх пред`явлення та надання інспектору прикордонної служби ОСОБА_13 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України визнав, пояснив, що дійсно 03.05.2022 через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Краківець», мав намір виїхати за кордон з дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких він не являється, по підроблених документах При цьому зазначив, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 доводяться йому родичами, а ОСОБА_16 - сином подруги з дитинства. У зв`язку із воєнним станом мав намір вивезти зазначених дітей за кордон в безпечне місце, а в подальшому повернутись. У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що подібного не допускатиме, просив суворо не карати.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 пояснив, що його підзахисний ОСОБА_4 як на досудовому розслідуванні так і в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав, щиро розкаюється, сприяв органу досудового розслідування, відтак просив при призначенні покарання обвинуваченому застосувати ст.75 КК України.

Обвинувачений, захисник та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Як встановлено у судовому засіданні, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушеннь, добровільності та істинності його позиції.
Також судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.
У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників кримінального провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.
При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 332 КК України, а саме як сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), згідно яких призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, суворо дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК україни, які є проступками, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаних кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотиви вказаних діянь, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання.
Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.332 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 332 КК України, за ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі в межах санкцій, передбачених вказаними статтями із застосуванням положень ст.70 КК України.

Крім цього, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши при цьому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, при ухваленні судового рішення, необхідно скасувати арешт майна.
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнити обвинуваченого з-під варти в залі судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 373-374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання
- за ч. 2 ст. 332 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі,
- за ч. 1 ст. 358 КК України - 2 (два) роки обмеження волі,
- за ч. 4 ст. 358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Згідно ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 24 червня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження село Мар`ївка Баштанський район Миколаївської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 24 червня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження село Мар`ївка Баштанський район Миколаївської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 09 липня 2020 року, видане на ім`я ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження село Мар`ївка Баштанський район Миколаївської області, нотаріально посвідчена заява ( згода про тимчасовий виїзд за кодон), зареєстрована у реєстрі №892 від 03.05.2022 - залишити при матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 05.05.2022.
Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1