Справа № 442/7378/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/165/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001758 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Уличне Дрогобицького району, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого на АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на АДРЕСА_2 , не перебуває військовому обліку, який має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого 15.03.2005 Дрогобицьким міським судом Львівської області за ч.2 ст.289, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, 70, 71 до 9 років позбавлення волі; 23.12.2013 Шевченківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186, 70, 71 до 5 років 6 місяців позбавлені волі;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Стебник Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 185 КК України,

з участю :

прокурора - ОСОБА_10

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року, яким:

ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 2 роки, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_9 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 рік, зобов`язавши в силу п.2 ч.2 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та в силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченим, до вступу вироку в законну силу, залишено попередній особисте зобов`язання.

Вирішено питання з речовими доказами у відповідності до ст. 100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 в ніч з 7.09.2019 на 8.09.2019, маючи умисел на таємне викрадення чужою майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, відкривши вхідні двері без замка проникли у сарай на території будинковолодіння АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_11 , звідки таємно викрали пластиковий кейс з вмістом зварювального апарату фірми «Дніпро-М» ММА-250, вартістю 2400 гривень; дві електродрилі вітчизняного виробництва, вартістю по 200 гривень кожна; шуруповерт фірми «REBINЕR», вартістю 450 гривень, та перфоратор фірми «Дніпро - М» ПЕ 3217Б, вартістю 1500 гривень, які перебували у спільній сумісній власності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а всього на загальну суму 4750 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить даний вирок скасувати в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок безпідставного застосування ст. 75 КК України. Просить ухвалити новий вирок в цій частині, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. У решті вирок просить залишити без змін.

Зазначає, що судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 75 КК України, застосування якої є допустимим тоді, коли висновок про виправлення обвинуваченого без відбування покарання зроблений виходячи з об`єктивних даних про тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи та не суперечить їм. Даний вирок ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки належні і достатні мотиви та підстави застосування ст. 75 КК України не наведені, а покарання, призначене відповідно до положень цієї статті, є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Апелянт покликається, що судом першої інстанції не було надано об`єктивної оцінки всім обставинам, які мають значення для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням. Висновок суду суперечить положенням ст. 75 КК України, а також встановленим під час судового провадження даним про особу винного ОСОБА_7 та іншим обставинам. Зокрема суд першої інстанції звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання встановив, однак не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та маючи непогашену судимість знову з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив тяжкий умисний злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення. Вчинення нового злочину після відбуття тривалих термінів покарання у виді позбавлення волі, свідчить про те, що належних висновків він не зробив, виправити ситуацію не бажає, а каяття ним висловлено з метою пом`якшення покарання.

До початку розгляду справи в апеляційному порядку прокурор подав письмове клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Апеляційні скарги інших учасників судового розгляду відсутні.

Розглянувши у судовому засіданні вказане клопотання, вислухавши думку прокурора ОСОБА_10 , який підтримав дане клопотання та не заперечував проти закриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, а апеляційне провадження по справі підлягає закриттю виходячи з наступного.

Згідно ст. 403 КПК України у разі відмови особи, яка подала апеляційну скаргу, від своїх вимог і при відсутності апеляційних скарг інших осіб, та вразі якщо немає заперечень учасників апеляційного розгляду проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, то суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Керуючись ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційне провадження, за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - закрити у зв`язку з відмовою прокурора від поданої апеляційної скарги.

Головуючий:

Судді: