Справа №538/577/16-к
Провадження по справі №1-в/538/9/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2022 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лохвиця подання Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України відносно ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

03.02.2022 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшло подання Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відносно засудженого ОСОБА_4 .

При розгляді подання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила стосовно вирішення питання розгляду справи у відсутність засудженого ОСОБА_4 та представника органу пробації в судовому засіданні, оскільки в такий спосіб будуть порушуватися права такої особи. Пояснила, що подання не обґрунтоване, не додано відповідних доказів, які б підтверджували підставність звернення в суд з таким поданням, у зв`язку з чим зазначила, що подання слід повернути без розгляду.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області, будучи належним чином і в передбачени законом порядок повідомленими про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області завчасно повідомлені про судове засідання, до суду не прибули, клопотань не надали, а тому подання розглянуто відповідно до ст. ст. 324, 539 КПК України, без їх участі.

Судом участь представника Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області було визнано обов"язковою для підтримання подання.

При вирішенні даного подання судом враховано практику ЄСПЛ, який звертав увагу на роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Заслухавши думку прокурора, перевіривши надані матеріали подання та дослідивши докази по даних матеріалах, при постановленні ухвали суд прийшов до наступного висновку, з врахуванням положень закону.

Із матеріалів подання встановлено, що вироком Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок Лохвицького районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року набрав законної сили 30.12.2021 року.

Вирок був направлений до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та надійшов на виконання 11.01.2022 року.

З описової частини подання вбачається, що з метою інформування засудженого ОСОБА_4 про порядок виконання покарання у виді штрафу, за адресою його місця проживання, за допомогою відділення "Укрпошта" листом було направлено повідомлення про необхідність сплати штрафу та інформування про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред"явлення документа про сплату штрафу.

Також в поданні вказано, що станом на 31.01.2022 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від засудженого ОСОБА_4 документи про сплату штрафу не надходили.

Главою 5 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.

Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Згідно п. 6 Розділу ІІІ «Умови виконання судового рішення про призначення покарання у виді штрафу» Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27.04.2018 року №1301/5, у день отримання судового рішення засудженому за адресою, зазначеною у судовому рішенні, надсилається повідомлення.

Якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 389 КК України.

Наведеним нормам КВК України відповідають норми КК України, де ст. 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а ст. 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Вимогами ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про звільнення від покарання за хворобою; про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України.

Вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, до суду, який ухвалив вирок.

Вимогами ч. 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, враховує те, що ст. 2 КПК України, встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У п. 24 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних, і достатніх заходів для встановлення та з`ясування причини невиконання засудженим вироку суду.

Враховуючи положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженою штрафу.

Так, начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 із зазначених у поданні мотивів звернулася до суду із поданням, в якому міститься перелік із трьох видів покарання, на який слід замінити несплачену суму штрафу на вибір суду, тобто зазначає перелік можливих варіантів для вирішення питання щодо подальшого виконання покарання засудженим без зазначення конкретного виду покарання, чи конкретних дії щодо розстрочки, тим самим перекладаючи на суд свої обов`язки.

Однак, суд відповідно до закону не вправі обирати на власний розсуд відповідний вид покарання. Навіть, дискреційні повноваження суду не можуть бути підставою для відхилення від приписів закону.

Крім того, до подання органу пробації не долучено доказів, які підтверджують факт ухилення засудженим від покарання у виді штрафу.

Крім того, виходячи з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки.

Також у матеріалах справи відсутні відомості, які дають можливість суду встановити наявність чи відсутність обмежень при призначенні покарання у виді громадських робіт, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, а саме обставин, які перешкоджають заміні покарання у виді штрафу на громадські роботи.

Крім того, засуджений на виклик у судове засідання не з`явився, а органом пробації не надано документів на підтвердження його майнового стану, не з`ясовано причини несплати засудженим штрафу, чи працює засуджений, доказів протилежного не надано, що позбавляє суд можливості встановити причини несплати штрафу, оскільки згідно із ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

Також слід відмітити, що ст. 8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

Однак, до подання не долучено документів, які б підтверджували виконання вимог ст. 8 КВК України, а саме відсутні дані щодо отримання ОСОБА_4 повідомлення щодо його прав і обов`язків та повідомлення про необхідність явки до відповідного органу пробації.

З огляду на викладене, з врахуванням того, що засудженим ОСОБА_4 не сплачено штраф, а суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений навмисно ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_4 не містить чітких вимог щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі.

Суд зазначає, що зміст подання представника органу пробації має відповідати загальним засадам оформлення звернення до суду, що передбачає наведення у ньому усіх відомостей, які необхідні для розгляду подання судом.

Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, адже подання представника органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені у ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.

ЄСПЛ у справі "Ушаков та Ушакова проти України" 18.06.2015 року указує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності "поза розумним сумнівом". Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

Оскільки суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена у ст. 26 КПК України, відповідно до якої суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, суд дійшов до висновку про неможливість розгляду такого подання.

Враховуючи вищевикладене, подання Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області не відповідає вимогам чинного законодавства, усунути виявлені недоліки в ході судового розгляду неможливо, а тому подання повертається особі, що його надіслала без розгляду. Повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі усунення вищезазначених невідповідностей та додання необхідних документів та належним чином завірених копій.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. ст. 110, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області на підставі ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України відносно ОСОБА_4 - повернути без розгляду.

Копію ухвали направити до Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1