Провадження № 1-в/127/508/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотаннязасудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області 09.08.2022 надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Клопотання засуджений мотивує тим, що він відбуває покарання в ДУ «Вінницька виправна колонія (№86). На даний час відбув 1 рік 8 місяців призначеного судом строку покарання. За час відбування покарання в місцях позбавлення волі він зарекомендував себе з позитивної сторони, працевлаштований неофіційно, має 3 заохочення, стягнення до нього не застосовувалися, неконфліктний, вину у вчиненому злочині визнав повністю. З зазначених підстав ОСОБА_5 вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання довів своє виправлення, тому просить суд замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив суд замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86) ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 заперечили проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , вважають його передчасно поданим, оскільки на даний час відсутні достатні оціночні підстави для замінити йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Заслухавши думки учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання в Державній установі «Вінницька виправна колонія (№ 86)» за вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2020, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17.11.2020 вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 31.08.2020 змінено в частині призначення покарання. ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Вінницького апеляційного суду від 22.06.2020 більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. В решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про можливість заміни ОСОБА_5 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, судом враховано інформацію, яка міститься в особовій справі засудженого та характеристиці на нього.

Відповідно до характеристики на засудженого та матеріалів особової справи, вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово судимий та раніше вже відбував покарання в місцях позбавлення волі за вчинення корисливих тяжких злочинів. За даним вироком відбуває покарання з 23.12.2020. Кінець строку відбування покарання припадає на 23.12.2022.

В Державну установу «Вінницька виправна колонія (№ 86)» засуджений ОСОБА_5 прибув 15.06.2020 із Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1). По прибуттю в установу працював на роботах по благоустрою території виробничої зони установи, на даний час не працює за власним бажанням. За період відбування покарання в установі характеризується посередньо, дисциплінарних стягнень не має, має 3 заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими ОСОБА_5 неконфліктний. По відношенню до представників адміністрації поводить себе тактовно. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться задовільно. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», однак активної участі в її реалізації не приймає. Наявний загальноосвітній рівень та наявні професійно-технічні вміння вважає достатніми. Засуджений підтримує соціально-корисні зв`язки із знайомим. На профілактичному обліку засуджений не перебуває.

Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту, у засудженого ОСОБА_5 встановлено середній рівень ризику (206 балів).

Під дію ст. 82 КК України ОСОБА_5 підпадав по відбуттю 1/2 частини строку покарання, а саме з 23.12.2021, однак рішенням комісії установи (протокол № 1 від 04.01.2022) останньому було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Таким чином, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які б свідчили, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого можливе в умовах обмеження волі.

В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності та враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність формально-юридичних підстав для застосування положень ст. 82 КК України, а саме фактичне відбуття засудженим більше 1/2 частини строку призначеного покарання, оціночних підстав є недостатньо. Так, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення корисливих тяжких злочинів та звільнившись з місць позбавлення волі, засуджений знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, за який судом йому було призначене покарання з врахуванням положень ст. 69 КК України, тобто більш м`яке, ніж передбачено законом. При цьому протягом всього періоду відбування покарання ОСОБА_5 не виявляв бажання та не звертався до адміністрації установи з клопотанням офіційно працевлаштуватися на виробництві установи з метою отримання офіційної заробітної плати, не проявляє бажання підвищувати свій наявний загальноосвітній рівень та наявні професійно-технічні навики, не приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи. Крім цього, за весь час відбування покарання засуджений має лише 3 заохочення. Така пасивна поведінка засудженого вказує на те, що він ще не став на шлях виправлення. Тому, в даному випадку відсутня доцільність та необхідність в заміні ОСОБА_5 невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки мета призначеного йому покарання ще не досягнута.

Суд дійшов переконання, що засуджений ОСОБА_5 ще не став на шлях виправлення, а тому його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: