Справа № 445/576/22
Провадження № 1-кп/445/123/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

з участю:
потерпілого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 13.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, інвалід 3 групи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 , 12 березня 2022 року, близько 21 години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «CherryJaggi», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі М09 сполучення «Тернопіль Львів Рава-Руська» на 46 км., в межах населеного пункту Плугів Золочівського району Львівської області в напрямку до м. Львова, порушив вимоги розділу 12, п. 12.3 та вимоги дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, перетнув широку суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на праве узбіччя, де допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , які рухались у попутному з автомобілем напрямку на правому узбіччі.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_8 ПДР, потерпілим: ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: забійна рана лобної ділянки справа. Садна, поверхневі рани правої половини обличчя, тім`яної ділянки справа. Закритий сегментарний перелом діафіза правої великогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів. Закритий сегментарний перелом верхньої та середьної третини малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, що відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження; ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку та переломом потиличної кістки з переходом на основу, садна обличчя, після травматичний отит із гострою травматичною нейросенсорною приглухуватістю, перелом нижнього кінця лівої плечевої кістки, надвиростковий передлом лівої плечевої кістки, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень; ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: тупа черепно-мозкова травма з кровоиливами під м`які мозкові оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, з крововиливами в м`які тканини голови та з саднами на голові. Відкриті переломи лівих великогомілкової та малогомілкової кісток. Синці і садна на тулобі, синці, садна, рани на кінцівках, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення, та від яких потерпілий помер на місці пригоди.
Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.
Потерпілі в судовому засіданні просили суворо не карати обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.286 КК України є правильною, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 .
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставини, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.
Водночас, зважаючи на вищевказані обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення винного без реального відбування покарання із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України.
Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до висновку про доцільність застосування до винного додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 100,349, 368-371, 373- 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням його права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_8 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_8 рахувати з 08.09.2022
Стягнути із ОСОБА_8 в дохід держави 7722,90 грн. (сім тисяч сімсот двадцять дві гривні 90 копійок) витрат за проведення судових ексертиз, що була проведена Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України.

Скасувати арешт з автомобіля марки "Чері Тіго", р.н. НОМЕР_1 , який був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2022.

Скасувати арешт з автомобіля марки "Опель Астра", р.н. НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.03.2022

Речові докази:

- автомобіль "Опель Астра", р.н. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_11 .

- автомобіль "Чері Тіго", р.н. НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1