єдиний унікальний номер справи 531/2374/21
номер провадження 1-кп/531/48/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2022 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старовірівка Нововодолазького району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, освіта середня, працюючого у СТОВ «Вітчизна», військовозобов`язаного, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23 грудня 2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, до одного місяця арешту;

-в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000023 від 29 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, рішення по якому не прийнято,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він наприкінці серпня 2021 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, маючи злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, прийшов до житлового будинку, який належить потерпілій ОСОБА_6 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де, користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом зриву навісного замка вхідних дверей будинку, проник до середини, звідки викрав з печі, яка знаходилась в одній з кімнат будинку, пічну плиту, пічник, двоє металевих дверцят, загальною вартістю, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3873 від 29 вересня 2021 року, 922,67 гривень. В подальшому, ОСОБА_4 вище вказані металеві речі реалізував ОСОБА_7 , таким чином викраденим майном розпорядився на власний розсуд в повному обсязі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на вище вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилась. Від неї в матеріалах справи міститься заява про розгляду справи без її участі.

На допиті свідків учасників провадження не наполягали.

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 17 вересня 2021 року;

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення у потерпілої ОСОБА_6 від 17 вересня 2021 року;

-протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 17 вересня 2021 року;

-протоколом огляду з фототаблицею до нього від 28 вересня 2021 року;

-постановою про визнання речовими доказами від 28 вересня 2021 року;

-висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №3873 від 29 вересня 2021 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2021 року;

-відтвореним відеозаписом проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2021 року;

-постановою про визнання речовими доказами від 12 жовтня 2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога; раніше судимого за кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби; позитивну характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 19 липня 2022 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливо та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

В судових дебатах захисник просив застосувати ст. 69 КК України, та призначити покарання обвинуваченому нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у виді двох років позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки, на думку захисту є чотири обставини, що пом`якшують покарання, а саме: обвинувачений, згідно ст. 89 КК України, вважається не судимий; його щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; наявність трьох малолітніх дітей.

Однак, відповідно до наданих прокурором копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , батьком дітей є ОСОБА_8 , а отже офіційно обвинувачений не має дітей.

На думку суду необхідна наявність не менше двох пом`якшуючих обставин для одночасного застосування положень кожної зі ст. 69 та ст. 75 КК України.

Оскільки, в судовому засіданні не встановлена необхідна кількість пом`якшуючих обставин, підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік шість місяців.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази металеві речі від печі, передані на відповідальне збереження потерпілій ОСОБА_6 , вважати повернутими законному власнику.

Речовий доказ компакт-диск марки «Arita» з відеозаписом слідчого експерименту, зберігати в матеріалах судового провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя