ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5152/22
провадження № 1-кп/753/1241/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000011, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неофіційно працюючого водієм, одруженого,маючого на утриманні неповнолітню дитину 2005 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 28.01.2022 року приблизно о 23 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на платформі станції метро «Вирлиця» КП «Київський метрополітен» у м. Києві. В цей час до ОСОБА_6 підійшов працівник поліції УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_4 , який в цей день ніс службу на вказаній станції метро згідно планурозрахунку використання сил і засобів поліції, задіяних по забезпеченню публічної безпеки і порядку, який затверджений 28.01.2021 року начальником УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві та був одягнений в поліцейський однострій. До функціональних (посадових) та особливих обов`язків поліцейського по забезпеченню публічної безпеки і порядку на станції Київського метрополітену ОСОБА_4 , серед іншого входить пильно охороняти і стійко обороняти об`єкт, вести превентивну та профілактичну роботу по попередженню та припиненню правопорушень.
Так, ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та грубо порушує громадський порядок, висловив йому законну вимогу припинити протиправні дії та покинути станцію метро «Вирлиця» КП «Київський метрополітен» у м. Києві.
В подальшому, ОСОБА_6 , цього ж дня приблизно о 23 год. 40 хв., ігноруючи законну вимогу поліцейського ОСОБА_4 , перебуваючи у вестибюлі станції метро «Вирлиця» КП «Київський метрополітен», знаходячись в стані алкогольного сп`яніння почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік працівника поліції та працівника КП «Київський метрополітен».
В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, почав створювати конфліктну ситуацію із вказаним працівником УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою та провокуючи бійку, тим самим перешкоджаючи працівнику правоохоронного органу виконувати свої службові обов`язки. На законні вимоги працівника поліції припинити вказані протиправні дії ОСОБА_6 не реагував. В подальшому, ОСОБА_6 наніс удар кулаком правої руки в область щелепи потерпілого ОСОБА_4 , чим завдав останньому легких тілесних ушкоджень.
Після того, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків дістав з-під куртки, в яку був одягнений гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту та направив її в бік поліцейського ОСОБА_4 та почав бігти за останнім з метою реалізації злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
В подальшому, ОСОБА_4 , виконуючи свої службові обов`язки, втікаючи та переховуючись за колонами, які розташовані у вестибюлі станції метро «Вирлиця» КП «Київський метрополітен», спробував припинити злочинні дії ОСОБА_6 , а саме голосно викрикувати та надавати команди до ОСОБА_6 про припинення злочинних дій та залишення зброї, однак останній, не реагуючи на команди поліцейського продовжував переслідувати останнього з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Після того, ОСОБА_4 , виконуючи свої службові обов`язки, згідно ЗУ «Про Національну поліцію» привів у бойову готовність свою зброю та почав неодноразово голосовими командами попереджати ОСОБА_6 про її застосування у разі невиконання законних вимог.
Однак, ОСОБА_6 , не реагуючи на попередження поліцейського вибіг із вестибюлю станції метро «Вирлиця» КП «Київський метрополітен» через вихідні двері. В цей час працівник поліції переслідуючи ОСОБА_6 вибіг за ним та у підземному переході побачив як ОСОБА_6 тримаючи зброю в руках повертається в бік поліцейського ОСОБА_4 . В цей час потерпілий ОСОБА_4 здійснив попереджувальний постріл в гору, та розуміючи те, що ОСОБА_6 може здійснити постріл в його бік, ОСОБА_4 одразу ж після попереджувального вистрілу здійснив постріл у ліву ногу ОСОБА_6 . В результаті чого, ОСОБА_6 впав та в цей час поліцейський ОСОБА_4 підбіг до останнього та здійснив його затримання.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, викладених у мотивувальній частині вироку суду, він, 28.01.2020 року, у вечірній час доби, повертаючись додому випившим, помилково сів не на ту гілку метро та опинився на станції метро «Вирлиця». Працівник поліції зробив йому зауваження та попросив його вийти, що він і зробив, однак зрозумівши, що це не його станція, він повернувся, після чого почався конфлікт, йому бризнули в обличчя балончиком, а він в свою чергу вдарив потерпілого в обличчя. Також у нього при собі був пістолет, який він направив на поліцейського, внаслідок чого останній став втікати. Потім він почув наказ стояти, проігнорувавши який, намагався втекти. Після чого він почув один постріл, після другого пострілу він упав. Зазначив, що розуміє протиправність своєї поведінки, вибачився перед потерпілим.
Обмежившись у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_6 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 345 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, а також відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який має постійне місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 р.н., на спеціальних обліках не перебуває, раніше ні в чому осудному помічений не був, власне відношення обвинуваченого до вчиненого, а також те, що заставу в розмірі 198480 грн., за клопотанням сторони захисту було звернуто в дохід держави, шляхом перерахування на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому та вибачення перед потерпілим.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на викладене суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді обмеження волі в межах, встановлених санкцією частини статті.
При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, який раніше ні в чому осудному помічений не був, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який надав негативну оцінку своєму вчинку та вибачився перед потерпілим, в судовому засіданні обіцяв в подальшому не допускати противоправної поведінки, з урахуванням думки потерпілого, який в судовому засіданні просив не обмежувати свободу обвинуваченого, зазначивши про те, що на його думку ОСОБА_6 усвідомив протиправність своєї поведінки та вже отримав урок щодо наслідків злочинних вчинків, наявності по справі трьох обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Оскільки обвинувачений звільняється від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченого підлягає скасуванню.
Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_6 .
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили скасувати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді арешту, накладеного ухвалами Подільського районного суду м. Києва від 01.02.2022 року та від 03.02.2022 року - скасувати.
Речові докази, а саме:
- дозвіл на зброю серії НОМЕР_1 , посвідчення журналіста № НОМЕР_2 , оперативну кобуру, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_6 КХС НОМЕР_3 , черевик чорного кольору марки «ЕССО» 44 розміру, предмет схожий на пістолет із маркуванням ПМ-РФ 9 ММ із номерами НОМЕР_4 , 8 набоїв з маркуванням на донці СОВА 9 мм, магазин з маркуванням НОМЕР_5 , які передано до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 20 (квитанція № 007663) повернути ОСОБА_6 , в разі відмови знищити.
- дві гільзи з маркуванням на донці « ОСОБА_7 9 мм», які передано до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 20 (квитанція № 007663) знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 6186 грн. 88 коп.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя