Справа №613/290/22 Провадження № 1-кс/613/120/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2022 року м. Богодухів
Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коломак Коломацького району Харківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, розлученого, пенсіонера, з вищою освітою, раніше не судимого,
підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
До суду надійшло клопотання начальника Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про застосування у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання прокурора посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10 травня 2022 приблизно о 22:05 годині, ОСОБА_5 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_6 , знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , де розмовляли між собою та випивали спиртні напої поблизу літньої кухні на подвір`ї.
Під час спільного вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_5 до ОСОБА_6 виникло раптово неприязне відношення, в ході чого у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 діючи умисно, схопив зі столику за яким знаходився разом з ОСОБА_6 кухонний ніж та маючи умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи, що наносить удар у життєво важливий орган, розуміючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для життя потерпілого, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи їх настання, встав зі свого стільця та підійшовши до ОСОБА_6 , який стояв за столиком поруч з ним, наніс ОСОБА_6 один удар ножем, який тримав у своїй правій руці, в область грудної клітини з лівої сторони.
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани грудної клітини з ліва, проникаючої в праву плевральну порожнину, правосторонній гемоторакс.
Таким чином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Прокурор зазначає, що вивченням матеріалів кримінального провадження та характеристик особистості підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні міститься обґрунтована підозра останнього у вчиненні кримінального зазначеного правопорушення злочину, а також наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Отже прокурор вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин передбачений ч.1 ст.121 КК України, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років. Усвідомлюючи суворе покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від правоохоронних органів, з метою уникнення покарання за вчинений тяжкий злочин. Тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить наявний ризик.
Також, прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити речі та (або) документи, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення злочину.
Під час досудового розслідування проведено огляд місця події на місці вчинення злочину де були зафіксовані предмети та сліди вчинення злочину також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , під час вчинення злочину перебував у футболці, на якій можуть залишитися сліди вчинення злочину. Місце знаходження вказаної футболки на даний час не встановлено, а зі слів підозрюваного він її спалив, однак будь-яких доказів, крім його слів про її спалення у органа досудового розслідування не має, а пошуки вищевказаної футболки тривають. Тому враховуючи таку поведінку підозрюваного останній перебуваючи на волі може знищити та (або) сховати можливі речові докази або спотворити обстановку, що мала місце на місці події.
Крім того, прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Під час досудового розслідування встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , який є знайомий з ОСОБА_5 також останні мешкають поблизу один одного в одному населеному пункті. Враховуючи, що потерпілий надав свідчення щодо обставин вчинення відносно нього злочину ОСОБА_5 . Також по кримінальному провадженню допитано як неповнолітнього свідка сина потерпілого ОСОБА_7 , як свідка- батька потерпілого- ОСОБА_8 , які також надали свідчення про обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 в наслідок злочинних дій ОСОБА_5 , тому враховуючи обрання більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить наявний ризик. Враховуючи те, що всі свідки та потерпілий мешкають в одному будинку перебуваючи на волі ОСОБА_5 , матиме можливість спілкуватися із потерпілим та свідками, чинити на останніх відповідний тиск приходячи до їхньої домівки, зустрічатися з останніми на вулиці чи в населеному пункті та здійснювати погрози щодо зміни своїх показів, тому є підстави вважати, що наявні ризики можливого впливу останнього на потерпілого та свідків.
Також прокурор вважає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Так, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 є пенсіонером, більше ніде не працює, при змозі вільно пересуватися може вчинити інший злочин. Тому обрання більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить наявний ризик, перебуваючи на волі ОСОБА_5 , продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, на думку прокурора обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання, проте просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Пояснив, що 10 травня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 вони разом з потерпілим ОСОБА_9 , з яким підтримує дружні стосунки більше тридцяти років, та його батьком вживали спиртні напої. Оскільки особисто він вжив велику кількість алкоголю, то всіх подій він не пам`ятає, при цьому не виключає, що міг нанести удар ножем потерпілому. Наміру позбавити життя останнього він не мав. Зазначив, що він відвідував потерпілого в лікарні, спілкувався з ним, пропонував допомогу, від якої останній до закінчення лікування відмовився.
Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, вислухавши думку всіх осіб, що беруть участь у справі, та дослідивши докази по даних матеріалах, прихожу до наступного.
11 травня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що також підтверджується протоколом огляду місця події від 11 травня 2022 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 11 травня 2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11 травня 2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11 травня 2022 року.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.
Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на наступне, а саме: тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, також те, що він офіційно не працює, при цьому є пенсіонером, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, також враховуючи те, що він не має міцних соціальних зв`язків, а також те, що усвідомлюючи суворе покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватиметься від правоохоронних органів, з метою уникнення покарання за вчинений тяжкий злочин. Інший вказаний в клопотанні ризик, а саме: знищення, сховання або спотворення речей та (або) документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення злочину у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає недоведеним, як такий, що не підтверджується ні наявними матеріалами справи ні показаннями підозрюваного, допитаного в судовому засіданні.
Разом з тим, слід зазначити, що запропонований органом досудового слідства запобіжний захід взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу прокурор посилається на загальні підстави обрання запобіжного заходу, однак в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п.п. 3, 6, 8 ч.1 ст. 178 КПК України.
При цьому, підлягає врахуванню те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, раніше не судимий, є пенсіонером, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Отже, фактично єдиною наявною підставою, на час розгляду клопотання, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 .
Проте, тяжкість злочину, сама по собі, ще не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без врахування даних про особу підозрюваного.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, в той час як тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.ст. 29,62 Конституції України).
Як зазначено у рішенні Європейського суду у справі «Ливада проти України», пункт 3 ст.5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, повинні підтверджуватись фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватись, не може оцінюватись виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахування низки інших відповідних факторів.
З урахуванням наведених даних в їх сукупності, слідчий суддя знаходить помилковим висновок прокурора про те, що запобігання встановленим при розгляді клопотання ризикам можливе лише при умові тримання ОСОБА_5 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, з застосуванням електронного засобу контролю.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості особи в скоєні кримінального правопорушення, вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - під час розгляду справи по суті.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, так як саме цей запобіжний захід може забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205 КПК України,-
В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронного засобу контролю, на строк до 12 липня 2022 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1). Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.
2). Цілодобово не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Ухвалу направити для виконання до СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області.
Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя