У Х В А Л А

06.06.2022 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001030 від 21.09.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 24.05.2022 в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а саме автомобіль марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить дружині підозрюваного ОСОБА_4 , громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання обґрунтовує тим, що У провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001030 від 21.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст.307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 21 вересня 2020 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт заступника начальника СКП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про те, що в ході оперативно розшукових заходів, отримано інформацію про те, що особа ОСОБА_6 спільно за попередньою змовою з особою ОСОБА_7 організувала мережу збуту наркотичних засобів, а саме "метамфетаміну" серед наркозалежних осіб Ужгородського району.

17.05.2022 о 14.04 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_4 було затримано впорядку ст.208 КПК України.

19.05.2022 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду за клопотанням сторони обвинувачення, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою в розмірі 248 100 гривень.
24.05.2022 в рамках даного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 05.05.2022, було проведено санкціонований обшук автомобіля марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою м.Ужгород, вул. Івана Франка, 58, за участі підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено:

-автомобіль марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до вказаного автомобіля, які поміщено на спеціальний майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області;

Згідно запису із актів про шлюб №346 від 18.07.2020, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється дружиною підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Власником автомобіля марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 згідно реєстраційної картки ТЗ є громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 .

Прокурор вказує, що оскільки постановою слідчого від 24.05.2022 вказані речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а окремі з них (ножі) є знаряддями вчиненого злочину, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідність у накладенні арешту на них.

Конкретним фактом та доказом, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_4 , вказаним майном на думку прокурора є факт виявлення та вилучення вказаного майна, що підтверджується протоколом обшуку від 24.05.2022.

В судове засідання прокурор не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду до суду не подав.

Представник власника майна ОСОБА_8 подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, просить відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з його безпідставністю та необгрунтованістю. Зокрема звертає увагу на те, що вилучений транспортний засіб не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Вивчивши зміст клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Органом досудового слідства СВ в ОВС відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0001030 від 21.09.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 17.05.2022 о 14.04 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_4 було затримано впорядку ст.208 КПК України.

З клопотання встановлено, що 24.05.2022 в рамках даного провадження, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 05.05.2022, було проведено санкціонований обшук автомобіля марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою м.Ужгород, вул. Івана Франка, 58, за участі підозрюваного ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_5 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Volkswagen Touareg», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до вказаного автомобіля, які поміщено на спеціальний майданчик Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області;

24.05.2022 старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 вказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0001030 від 21.09.2020, про що винесено відповідну постанову.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання про застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно з тих підстав, що вилучена річ зберегла на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, а окремі з них (ножі) є знаряддями вчиненого злочину, а також можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представник третьої особи відносно майна якого вирішується питання про накладення арешту на майно заперечила проти задоволення клопотання.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Оцінивши вищенаведене, враховуючи, що стороною кримінального провадження прокурором не наведено правових підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, як і не доведено, що в подальшому вказаний у клопотанні транспортний засіб може слугувати речовим доказом у кримінальному провадженні, не надано жодних доказів того, що т/з використовувався підозрюваним ОСОБА_4 для вчинення кримінального правопорушення, не надано жодних доказів, що такий містить будь-які сліди злочину, натомість встановлено, що законним власником автомобіля є інша особа, а саме: ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя відмовляє в клопотанні про накладення арешту на вказане майно у звязку з необгрунтованістю клопотання і вважає, що таке втручання у права та інтереси власника майна буде незаконним.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0001030 від 21.09.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1