Справа № 346/4036/22
Провадження № 1-в/346/267/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретарка судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: лікаря КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради: ОСОБА_3 , особи, стосовно якої вирішується питання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , і прокурорки: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, заяву лікаря психіатра КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах відносно ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; місце проживання: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

Генеральний директор КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради ОСОБА_7 та лікар-психіатр звернулись до суду із заявою про припинення застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Аргументи учасників.

Позиція лікаря-психіатра. На підставі рішення суду, до ОСОБА_4 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. Але іншими рішеннями судів, пізніше, було змінено вид нагляду з суворого на посилений нагляд, з посиленого нагляду на лікування у відділенні із звичайним наглядом, а 16 січня 2012 року цей примусовий захід медичного характеру було заміненно на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, застосування якого продовжувалось кожен раз на 6 місяців. Проте, за висновком комісії-лікарів від 22 вересня 2022 року, ОСОБА_4 маючи діагноз: параноїдна шизофренія, параноїдний синдром, останній проявив стійку та тривалу зміну стану свого здоров`я, яка дозволяє йому продовжувати лікування у амбулаторних умовах, але вже без застосування примусових заходів медичного характеру; доступний малопродуктивному контакту; поведінка впорядкована. Тому, заяву слід задовольнити.

Позиція ОСОБА_4 . Підтримав позицію лікаря та повідомив суду, що почувається набагато краще, бачить необхідність продовження свого лікування у амбулаторних умовах, оскільки призначені йому ліки дійсно допомагають; останнім часом у лікарню для прийому ліків він приходить сам.

Позиція захисника. Зважаючи на позицію його клієнта та висновок комісії лікарів просив припинити застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Позиція прокурора. Не заперечувала проти задоволення заяви лікаря.

Оцінка суду.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.12.2009 року, було визнано ОСОБА_4 таким, що вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст..ст. 185 ч.3, 4, 5, 289 ч.2 КК України та застосовано до нього примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізацію до психіатричного закладу із суворим наглядом (а.с. 12-13).

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 22.07.2010 року йому було змінено примусові заходи медичного характеру із суворого на посилений нагляд (а.с. 14). Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.07.2011 року ОСОБА_4 змінено примусові заходи медичного характеру із примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на лікування у відділенні із звичайним наглядом у психіатричній лікарні по місцю проживання (а.с. 14). А постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.01.2012 року змінено примусові заходи медичного характеру, з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с. 15).

І, починаючи з постанови Коломийського міськрайонного суду від 26.07.2012 року, а потім ухвалами цього ж суду від 07.03.2013 року, 01.11.2013 року, 03.07.2014 року, 11.12.2014 року, 23.04.2015 року, 11.11.2015 року, 18.05.2016 року, 24.11.2016 року, 24.05.2017 року, 30.10.2017 року, 25.04.2018 року, 29.10.2018 року, 16.04.2019 року, 27.11.2019 року, 26.06.2020 року, 25.02.2021 року, 28.09.2021 року та 06.04.2022 року застосування до ОСОБА_4 вказаного примусового заходу медичного характеру у примусовому порядку, кожного разу продовжувалось на 6 місяців (а.с. 16-37).

Проте після обстеження ОСОБА_4 комісією лікарів-психіатрів КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради, вони склали висновок від 22 вересня 2022 року за яким, зважаючи на поліпшення його стану здоров`я, є доцільним припинити застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді примусової психіатричної допомоги в амбулаторних умовах (а.с.4-6).

І саме у зв`язку із цим, Генеральний директор КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради ОСОБА_7 та лікар-психіатр ОСОБА_3 звернулись до суду із заявою про припинення застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, обгрунтовуючи це саме вказаним вище висновком (а.с.1-2).

В силу положень частини 1 статті 95 КК України (надалі за текстом - КК України), припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

При цьому суд враховує, що відповідно до частини 7 статті 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд також враховує і застосовує положення частини 3 та 4 статті 95 КК України за якими, у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом (частина 3); у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через видужання особи, які вчинили кримінальні правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку, підлягають покаранню на загальних засадах, а особи, які захворіли на психічну хворобу під час відбування покарання, можуть підлягати подальшому відбуванню покарання (частина 4).

Отже з огляду на викладене, примусові заходи медичного характеру, в тому числі у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку можуть бути припинені, як у зв`язку із видужанням особи, так і у зв`язку із зміною психічного стану особи на краще, але без її видужання. При цьому, кримінальний закон передбачає різні правові наслідки для кожного з цих випадків припинення застосування примусових заходів медичного характеру.

І, зважаючи на зміст наданого суду висновку комісії лікарів-психіатрів (а.с.4-6) та пояснення одного з них, суд констатує, що у ОСОБА_4 має місце поліпшення психічного стану на краще, але його видужання висновком комісії лікарів-психіатрів не констатується. А отже, подальше застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку слід дійсно припинити, проте підстави для відновлення кримінального провадження щодо нього, в тому числі на умовах статті 515 КПК України, відсутні.

Таким чином, керуючись статтями 1-31,36,42,43,72-1,75-94,318-372,376,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву лікаря психіатра КНП "Коломийська центральна районна лікарня" Коломийської міської ради про припинення застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах відносно ОСОБА_4 задовільнити.

Припинити стосовно ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, застосовані до нього постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 січня 2012 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 19 жовтня 2022 року.

Суддя: ОСОБА_1