ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.05.2022 Справа №607/1491/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000726 від 12 листопада 2020 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Здолбунів, Здолбунівського району Рівненської області, українки, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючої, одруженої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не депутата, не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :

12 листопада 2020 року близько 13 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , яка перебувала у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 , виник умисел, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій умисел, 12 листопада 2020 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , яка перебувала у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду за адресою: м. Тернопіль, вул.Котляревського, 34, а саме на сходовій клітці між першим та другим поверхом, в ході словесного конфлікту із ОСОБА_7 , умисно нанесла останній один удар правою ногою в ділянку гомілки правої ноги ОСОБА_7 .
У результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця правої гомілки, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 заявила, що вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає.

По суті провадження пояснила наступне. 12 листопада 2020 року, в брата було судове засідання з його колишньою дружиною, щодо визначення місця проживання дитини. З матір`ю ОСОБА_10 прийшли його підтримати, мали намір бути присутніми в судовому засіданні. Станом на 20 листопада 2020 року була викликана у вказаній справі, як свідок. Судове засідання було призначено на 10 год., вони запізнилися, піднялися на другий поверх та сиділи біля кабінету. Під час перерви до них вийшов адвокат Анастасії, ОСОБА_11 , спустившись в низ, піднявся до них з охороною та вказав їх з матір`ю вивести із залу суду, оскільки вони не є учасниками, надалі підійшов адвокат брата, було перевірено їхні документи і вони нікуди не спускалися та перебували на другому поверсі. Коли розпочалося судове засідання вони зайшли до залу суду, проте суддя попросила їх вийти, вони вийшли та попрямували до голови суду, оскільки мати мала намір з ним поспілкуватися. Оскільки була велика кількість людей, залишилися очікувати на лавці біля охорони, до них спустилася секретар судді ОСОБА_12 та вказала підніматися на другий поверх, оскільки під`їжджає швидка. Мама відразу піднялася, вона також піднялася на другий поверх. В той час, коли по сходах піднімалася ОСОБА_7 , за нею йшов її адвокат ОСОБА_11 , спускаючись вниз писала повідомлення в мобільному телефоні, на перших трьох сходинках, коли проходила повз потерпілу, вона крикнула «Ой!» та запитала чи ОСОБА_11 бачив, та сказала до неї, що буде викликати поліцію, на що погодилася, оскільки нічого не зробила. Не наносила жодного удару, оскільки вони проходили одна повз одну боками. Вона в той час спустилася на перший поверх, а адвокат ОСОБА_11 , взявши її за руку вказав про те, що за її дії передбачена відповідальність, що у неї буде негативна характеристика, яку надішлють у школу та садочки, та її дитину нікуди не візьмуть. На вказане погодилася. ОСОБА_7 піднялася вгору. Її матір в той час перебувала в залі суду з братом та працівниками швидкої, оскільки самопочуття брата погіршилося. В приміщенні суду перебувала до 15 год. Після того, як відбувся конфлікт працівники судової охорони до неї не підходили. Коли виходила на вулицю, там стояла ОСОБА_7 , її адвокат та поліція, проте до неї ніхто не підходив та нічого не питали, викликала таксі та поїхала. З потерпілою на даний момент не перебуває в жодних відносинах, раніше конфліктних ситуацій не було.

Разом з тим, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_5 своїми діями вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, оскільки наведене повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, які були проаналізовані та оцінені судом у судовому засіданні, зокрема :

- показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 , яка по суті кримінального провадження пояснила наступне. Обвинувачена є сестрою її колишнього чоловіка. 12 листопада відбувалося судове засідання під головуванням судді ОСОБА_12 , щодо встановлення місця проживання її неповнолітнього сина ОСОБА_13 . Коли відбувалося засідання, брат обвинуваченої намагався зірвати судове засідання, викликав швидку. Вийшовши з особистих причин, побачила обвинувачену та її матір в коридорі, в той час вони не були учасниками судового процесу, на що звернула увагу судовій охороні. Обвинувачена втекла в туалет, а матір забігла до залу судового засідання, коли розпочався судовий процес, матір вийшла. Другого разу ОСОБА_14 стало погано, він викликав швидку, вона вийшла на вулицю, щоб взяти воду у батька. Взявши воду, заходила до суду, піднімалася по сходах, вийшов ще один її адвокат, піднімалися на другий поверх, між першим та другим поверхами, на сходовій клітці, в кутку стояла ОСОБА_5 , яка в момент, коли вона повернулася, щоб ступити на сходинку других сходів, нанесла їй удар правою ногою в ліву ногу, в її нижню передню частину, та запитала, що вона їй зробить. Позаду перебував її адвокат ОСОБА_11 , який виступив свідком. Саме даний адвокат допомагав далі йти, оскільки самостійно йти не могла. Після вказаного ОСОБА_14 дали годину перерви, бо йому вкололи укол. Вона в свою чергу викликала поліцію, при цьому від надання медичної допомоги відмовилася. Події відбувалися в проміжку часу 13:00 13:30 год. Прийшовши додому побачила набряк та синець на нозі, звернулася в поліцію, де їй надали направлення на судмедекспертизу. До тижня часу не мала змоги ходити самостійно, кульгала на одну ногу. З обвинуваченою у них не було жодних конфліктів та неприязних відносин. Пригадала також, що в момент конфлікту обвинувачена потягла її за волосся. Уточнила, що обвинувачена нанесла їй удар в праву ногу;

- показаннями, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , котрий повідомив, що ймовірно 12 листопада 2020 року відбувалося судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_15 про визначення місця проживання дитини. Представляв інтереси ОСОБА_7 в цивільній справі, як адвокат. Розгляд справи відбувався під головуванням судді ОСОБА_16 в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду, в м. Тернопіль по вул. Котляревського, 34. Судове засідання спершу відбувалося в залі №7, надалі продовжилося в залі №1. Під час цього було оголошено перерву. Того дня оголошувалося декілька перерв. Під час перерви між судовими засіданнями була присутня ОСОБА_5 , яка є сестрою ОСОБА_15 . Спускалися з ОСОБА_7 на перший поверх з особистих причин, повертаючись, на сходовій клітці між першим та другим поверхом перебувала ОСОБА_5 та мати ОСОБА_15 , яка стояла позаду, а ОСОБА_5 попереду. Потерпіла йшла попереду, а позаду йшов свідок. Коли вийшли між першим та другим поверхами, ОСОБА_7 зрівнялася з ОСОБА_5 , остання своєю правою ногою здійснила рух в напрямку потерпілої, в її праву ногу, тобто завдала їй удару, після чого вона запита свідка чи він бачив те, що відбулося, на що відповів про те, що бачив, оскільки рухався позаду, за пів кроку. Також продемонстрував місце удару зовнішню сторону гомілкового суглоба. Запитав обвинувачену навіщо вона це зробила, проте відповіді не отримав, після чого піднялися на верх, де сказав потерпілій, щоб вона викликала поліцію. Потерпіла повідомляла про те, що її болить нога, проте йшла самостійно. Йому відомо, що потерпілу нога боліла ще декілька днів. Конфлікт відбувся о 13.30 год., - в обідню пору. Перед нанесенням удару як такого конфлікту не було, але ОСОБА_5 на судових засіданнях компрометувала ОСОБА_7 та доводила до конфлікту. Після конфлікту обвинувачена залишилася на тому ж місці, де і стояла, після цього її працівники судової охорони вивели за межі суду, як це відбувалося не бачив. ОСОБА_17 викликала поліцію, було надано пояснення, та було продовжено розгляд справи;

- даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000726 від 12 листопада 2020 року, в якому зазначено про те, що 12 листопада 2020 року, близько 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду, що за адресою м. Тернопіль, вул. Котляревського, нанесла один удар правою ногою у праву ногу ОСОБА_7 , чим завдала останній тілесні ушкодження у вигляді синця (а.м.п.59);

- даними рапорту інспектора-чергового Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 від 12 листопада 2020 року, в якому зафіксовано звернення ОСОБА_7 на лінію 102, яке мало місце 12 листопада 2020 року о 13:51 год., з приводу того, що у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду по вул. Котляревського, 34, родичі вчиняють бійку (а.м.п.60);

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію у ОСОБА_7 , що датований 12 листопада 2020 року, в якому зазначено про те, що 12 листопада 2020 року близько 13 год. 30 хв. гр. ОСОБА_19 нанесла удар правою ногою ОСОБА_7 , чим завдала сильного фізичного болю, у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду у м. Тернополі по вул. Котляревського, 34 (а.м.п.61-62);

- даними висновку експерта №1045 від 19 листопада 2020 року, згідно резолютивної частини якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлений синець правої гомілки, який утворився від дії тупого предмета. Цей синець утворився близько за 4-6 діб до експертного обстеження ОСОБА_7 , про що свідчать морфологічні властивості (забарвлення). Утворення виявленого у ОСОБА_7 ушкодження за наведених у постанові

обставин події, яка мала місце 12 листопада 2020 року, не виключається. Це ушкодження не властиве для утворення при падінні на площині (з висоти власного росту). За ступенем тяжкості виявлений у гр-ки ОСОБА_7 синець належить до легкого тілесного ушкодження п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995) (а.м.п.65-66). Експертиза проведена в межах передбаченої КПК України процедури, експертом, який має належний фаховим рівень для проведення такого виду експертиз. Будь-яких підстав для визнання висновку експерта недопустимим доказом суд не вбачає. Той факт, що на думку захисту, потерпіла при проведенні експертизи повідомляла неправдиві дані, не є підставою для визнання вищевказаного висновку експерта недопустимим доказом;

- відповіддю на запит, що датована 30 листопада 2020 року №50/2264-2020, за підписом начальника територіального управління Служби судової охорони у Тернопільській області ОСОБА_20 , та долученими до неї копіями з Журналу відвідувачів Тернопільського міськрайонного суду, згідно якої у відповідності до записів, здійснених співробітниками у Журналі реєстрації відвідувачів (від 29 жовтня 2020 року) Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, громадянка ОСОБА_5 відвідувала приміщення Тернопільського міськрайонного суду 12 листопада 2020 року в період з 10:07 год. до 14:30 год. (а.м.п.68-71);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту та таблицями ілюстрацій до протоколу від 15 грудня 2020 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_7 розповіла про обставини спричинення їй тілесних ушкоджень та відобразила на статистові механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, зокрема повідомила про наступне. 12 листопада 2020 року, близько 13:30 год. разом із своїм представником по цивільній справі ОСОБА_11 перебували у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду, за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34, на першому поверсі. Під час перерви між судовим засіданням, піднімаючись на другий поверх, між першим та другим поверхом перебувала ОСОБА_5 , яка почала словесний конфлікт та виражалася нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_5 під час словесного конфлікту завдала своєю правою ногою їй удар у праву ногу, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синця, та спричинила фізичний біль.
Також, потерпіла своєю правою ногою зімітувала як ОСОБА_5 нанесла удар правою ногою до ділянки правої ноги статиста (а.м.п. 72-74);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту та таблицями ілюстрацій до протоколу від 12 січня 2021 року, в ході якого свідок ОСОБА_11 розповів про обставини спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та відобразив на статистові механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, зокрема повідомив про наступне. 12 листопада 2020 року, близько 13:30 год. разом із ОСОБА_7 перебували у приміщенні Тернопільського міськрайонного суду за адресою: м.Тернопіль вул. Котляревського, 34, на першому поверсі, оскільки являється представником останньої у цивільній справі. Під час перерви між судовим засіданням піднімаючись на другий поверх, між першим та другим поверхом перебувала ОСОБА_5 , яка почала словесний конфлікт та виражалася нецензурною лайкою до ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 під час словесного конфлікту із ОСОБА_7 завдала своєю правою ногою удар у праву ногу ОСОБА_7 , чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синця, та спричинила фізичний біль.
Надалі свідок ОСОБА_11 відобразив на статистові механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , зокрема своєю правою ногою зімітував як ОСОБА_5 нанесла удар правою ногою до ділянки правої ноги статиста (а.м.п. 75-77);

- показаннями, допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , котра повідомила, що є матір`ю обвинуваченої, а потерпіла є колишньою дружиною її сина. В день, коли мали місце події, - 22 листопада минулого року, відбувалося судове засідання за участі її сина та ОСОБА_7 щодо визначення місця проживання дитини. Судових засідань було безліч. Адвокати ОСОБА_7 постійно провокували її сина, з цієї причини кожного судового засідання перебували біля сина. До початку судових засідань щодо дитини почали надходити смс повідомлення з погрозами, також надходили телефонні дзвінки з погрозами, з приводу цього зверталися в поліцію. В одному із судових засідань надавали покази. Наступного разу прийшли на судове засідання, зайшовши до приміщення суду, оскільки запізнилися очікували поблизу зали, де відбувалося судове засідання. В час, ймовірно, коли була перерва в суді, з залу судового засідання вийшов адвокат ОСОБА_8 , який розпочав розмову по телефону, та адвокат ОСОБА_11 , який пройшов повз них та спустився на перший поверх, звідки прийшов з охороною та попросив, щоб охорона їх вивела, бо вони перебувають там незаконно. У зв`язку з ситуацією, яка склалася, покликали адвоката сина, який пояснив ситуацію, їхні документи перевірили та залишили їх в залі суду. Надалі зайшли до залу судового засідання, куди зайшла суддя та вказала вийти, з тієї причини, що запроваджено карантинні обмеження. Обурившись з цього приводу вирішила піти до голови суду та запитати дозволу там знаходитися. Спустившись в низ до них підійшов охоронець і повідомив, що їх запрошують повернутися до зали судового зсідання, суддя сказала, що вони можуть піднятися. Оскільки спустилася на перший поверх, щоб уточнити запитання яке виникло, голови суду не було, очікували в коридорі, побачили, що спускається секретар судді ОСОБА_12 та просить пропустити швидку. ОСОБА_5 запитала для кого швидка, на що секретар відповіла, що для ОСОБА_21 . Надалі, вона пішла за працівниками швидкої, а за нею йшла ОСОБА_5 . Коли піднялися на другий поверх, вона зайшла до зали суду, там перебували працівники швидкої та охоронець, всі інші вийшли. Сина оглянули, зробили йому укол, і вони виходили. При виході з зали побачила, що ОСОБА_7 з адвокатом заходили до зали суду та була дуже задоволена. Коли вийшли, з залу судового засідання, після швидкої, до неї підійшла ОСОБА_5 та повідомила, що вона не розуміє що відбувається, що до неї підійшов адвокат ОСОБА_11 , взявши її за руку повідомив, що зроблять судовий процес, та таку характеристику, що дитину нікуди не візьмуть, ні в школу ні в садок, проте не відреагували на це. Коли в судовому засіданні було оголошено перерву, вийшли на вулицю, де стояла ОСОБА_7 , її батько, також стояли поліцейські, а адвокат ОСОБА_8 , проходячи повз, сказав не копатись, про те не зрозуміла чому він це сказав. На поліцейських не звернули уваги, бо поліцейських дуже багато в приміщенні суду. Стояли на порозі суду протягом тривалого періоду часу, до них з донькою ніхто не підходив. Перебували в приміщенні суду з 10 год. до 16.30 год. Протягом всього часу перебування в приміщенні суду дочка ОСОБА_5 перебувала поряд з нею, лише в той час, як до приміщення суду приїхала швидка, зайшла до зали судового засідання за лікарями, а донька залишилася на другому поверсі. Коли з донькою піднімалися на другий поверх за лікарями, ОСОБА_7 не бачила.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в даному випадку між дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої у скоєнні кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

З огляду на чіткі і взаємоузгоджені показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків та досліджені в судовому засіданні письмові докази, що узгоджується із пред`явленим обвинуваченням та висновком експерта №1045 від 19 листопада 2020 року. З наведених підстав суд критично оцінює показання обвинуваченої про те, що тілесних ушкоджень потерпілій вона не наносила.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

З приводу позиції сторони захисту, щодо того, що т.в.о. дізнавача СД Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенант ОСОБА_22 не мала повноважень щодо складання та підписання обвинувального акту, суд приходить до переконання про необхідність зазначити про наступне.
Прокурором суду надано отримані на її запит №9991ВИХ-21 від 13 жовтня 2021 року, витяг з наказу від 14 січня 2021 року №15 о/с, по особовому складу, згідно якого виконання обов`язків за посадою дізнавача сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на лейтенанта поліції ОСОБА_23 , інспектора сектору дізнання органу досудового розслідування Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, з 14 січня 2021 року.
Виконання обов`язків тимчасово відсутнього працівника (хвороба, відпустка) вважається тимчасовим заміщенням. Воно допускається в разі виробничої необхідності або може бути пов`язане з розпорядчими функціями і з правом підпису відповідних документів.
Чіткого правового регулювання цього явища в законодавстві України немає. Про тимчасове призначення вказано лише у ст. ст. 32 - 34 Кодексу законів про працю (КЗпП), згідно з якими у разі виникнення ситуації заміни тимчасово відсутнього працівника роботодавець може доручати працівникові виконання обов`язків, передбачених характеристиками інших посад, а також додаткові обов`язки на підставі локального нормативного акта.
Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.3 КПК України, дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.

Оскільки діяльність працівника поліції регламентується Законом України "Про Національну поліцію", з огляду на витяг із наказу №15 о/с від 14 січня 2021 року, що підписаний т.в.о. начальника ГУ Національної поліції в Тернопільській обл. ОСОБА_24 , на ОСОБА_23 на законних підставах покладено виконання обов`язків за посадою дізнавача сектору дізнання Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.
Аналогічна позиція наведена в ухвалі Тернопільського апеляційного суду, що датована 22 вересня 2021 року у справі № 607/12163/20.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретні обставини справи, її особу, позицію потерпілої, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, тієї обставини, що обвинувачена на працює, а тому вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у вигляді громадських робіт.

З врахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, до якої суд відносить наявність на утриманні малолітньої дитини, суд вважає за можливе визначити обраний вид покарання в розмірі наближеному до мінімального.

В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування завданої їй моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди, суд враховує, - спричинення фізичного болю, душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, пережитий стрес, виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 в користь потерпілої ОСОБА_7 5 000 грн. завданої моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй за цією статтею покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково, стягнувши на її користь з ОСОБА_5 5 000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1