Справа № 204/1725/22
Провадження № 1-в/204/337/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 09 січня 2014 року, відносно ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 249 від 14 березня 2022 року, зазначено про те, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані хворого з червня 2019 року в психічному стані пацієнта почало спостерігатись деяке покращення у вигляді згладження емоційних розладів, відсутності конфліктів, агресивних тенденцій, упорядкованій, більш спокійній поведінці. З жовтня 2021 року психічний стан залишався стабільним: емоційні розлади нівелювалися, поведінка була спокійна, упорядкована, без агресивних тенденцій, конфліктних ситуацій. Продуктивна психосимптоматика не поновлювалась. З`явилась формальна критика до свого стану. Сформовані позитивні соціальні настанови на майбутнє (висловлює розуміння щодо шкідливого впливу психоактивних речовин на його стан здоров`я). На тлі проведення психореабілітаційних заходів поступово з листопада 2021 року почали формуватися, а з січня 2022 року сформувалися стійкі терапевтичні та антинаркотичні настанови на майбутнє. Почав висловлювати жаль з приводу скоєного, розуміє причини, що до цього призвели, а також протиправність і тяжкість свого вчинку. За таким станом у теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просив задовольнити. Суду пояснив, що пацієнт зареєстрований та проживав в АР Крим, тому, якщо буде задоволена заява, при їхній лікарні є відділення з посиленим наглядом куди і буде переведений ОСОБА_3 . Позитивна динаміка у пацієнта спостерігається протягом півтора роки. Сама ж продуктивна психосимптоматика відсутня з жовтня 2021 року, та по торішній час не поновлювалась.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що пройшов не тривалий час з наявності у пацієнта позитивної динаміки і тому не можливо на даний час дійти висновку про можливість зміни застосування примусових заходів медичного характеру. Окрім цього, як зазначив сам представник установи, останні півтора роки спостерігається позитивна динаміка, однак в подальшому зазначив, що лише з жовтня 2021 року. Вказане викликає сумніви щодо необхідності задоволення заяви та зміни застосування примусових заходів медичного характеру.
В судовому засіданні особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_3 , підтримав заяву та висновок комісії лікарів-психіатрів, просив задовольнити.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого підзахисного, зазначив, що висновок комісії лікарів-психіатрів є досить обґрунтованим та таким, що не викликає сумнівів в його достовірності. Прокурором в судовому засіданні не доведено жодного факту щодо недостовірності висновку комісії лікарів-психіатрів і жодним чином не довів не можливості задоволення вказаної заяви та переведення ОСОБА_3 на лікування в умовах посиленого режиму.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного: з висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що у процесі лікування з червня 2019 року в психічному стані пацієнта почало спостерігатись деяке покращення у вигляді згладження емоційних розладів, відсутності конфліктів, агресивних тенденцій, упорядкованій, більш спокійній поведінці. Надалі в березні 2021 року на передодні комісії лікарів-психіатрів виявляв невдоволення необхідністю дотримуватись режимних вимог, підвищував тон голосу у відповідь на доводи лікаря, дратувався, сперечався, однак піддавався психокорекції. Відмічались короткотривалі епізоди з порушенням режимних вимог відділення, що супроводжувались дратівливістю (20 липня 2021 року та 26 липня 2021 року). Вказані розлади швидко купірувались невеликим підвищенням дози препарату. Продуктивна психосимптоматика не загострювалась. Погоджувався із наявністю у себе хронічного психічного захворювання. Розповідав: «якось мене звинуватили у крадіжці, я три доби нервував, коли прийшов в міліцію, мені стало погано, здавалось, що співробітники міліції переслідують мене, стежать та хочуть кинути за грати….пролежав місяць в психлікарні, коли виписався, знов почало здаватись, що мене переслідують, було страшно. Коли прийшов додому здалося, що це не мій дім, а якась міліцейська лабораторія, що мати з бабусею це співробітники міліції. Я злякався і підпалив будинок. Зараз розумію, що це все здавалося через цю хворобу». Мислення було нецілеспрямоване, з зісковзуваннями. Висловлював формальний жаль з приводу скоєного. Стійкі лікувальні та антинаркотичні настанови на майбутнє не були сформовані. Тяжкості скоєного не розумів, сприймав поверхнево. З жовтня 2021 року психічний стан залишався стабільним: емоційні розлади нівелювалися, поведінка була спокійна, упорядкована, без агресивних тенденцій, конфліктних ситуацій, режим відділення не порушував. Продуктивна психосимптоматика не поновлювалась. З`явилась формальна критика до свого стану. Були сформовані позитивні соціальні настанови на майбутнє (висловлював розуміння щодо шкідливого впливу психоактивних речовин на його стан здоров`я). На тлі проведення психореабілітаційних заходів поступово з листопада 2021 року почали формуватися, а з січня 2022 року сформувалися стійкі терапевтичні настанови на майбутнє. Почав висловлювати жаль з приводу скоєного, розуміння причини, що до цього призвели, а також протиправність і тяжкість свого вчинку.
Підстав не довіряти висновку комісії лікарів-психіатрів та поясненням представника установи в судовому засіданні, які є послідовними, у суду немає.
Також, в судовому засіданні прокурором не наведено жодного мотиву, який би міг свідчить про невідповідність висновку комісії лікарів-психіатрів фактичному стану здоров`я ОСОБА_3 та який би став підставою для відмови в задоволення заяви про зміну примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з посиленим наглядом.
Крім того, судом враховується, що переведення ОСОБА_3 до закладу Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» з посиленим наглядом в повній мірі забезпечить необхідний рівень лікування останнього та, з урахуванням його стану здоров`я, та умов утримання забезпечить безпеку інших, оскільки він буде перебувати під посиленим наглядом.
Враховуючи викладене суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки у хворого достатньо тривалий час зберігається стабільний психічний стан і на теперішній час він не становить особливої небезпеки для оточуючих, що узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 94 КК України.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Змінити примусові заходи медичного характеру, призначені ухвалою Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 09 січня 2014 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і перевести його для подальшого примусового лікування до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1