Справа № 932/4584/22
Провадження № 1-кс/932/2406/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна у якому просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2022 року до ЧЧ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 22.07.2022 року військовослужбовці Збройних сил Російської Федерації, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи автомобілями «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_3 , водійським посвідченням на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , порушуючи застосування засобів ведення війни, а також заборонених міжнародним правом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, правовий акт, який підтверджує, що Україна є учасницею такого міжнародного договору.

За даним фактом слідчим відділенням ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000576 від 01.08.2022 року, за попередньою кваліфікацією передбаченою ч. 1 ст. 438 КК України.

Під час досудового розслідування були отримані дані стосовно реєстрації транспортних засобів.

01 серпня 2022 року слідчим СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вищевказані транспортні засоби було оголошено в розшук.

01 серпня 2022 року постановою слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області транспортні засоби «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_1 , та «Audi Q7», д.н.з. НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Оскільки вищевказані транспортні засоби є предметом кримінального правопорушення, слідство вважає, що незастосування арешту майна зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини в наслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене, пошкоджене або знищене.

У судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Надав заяву про слухання справи за його відсутності.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином. Надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Власник майна на судове засідання не з`явився, про дату та час повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим СВ ВП № 7 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000576, відомості про яке внесено до ЄРДР 01 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.
Відповідно до ст. 94 КПК, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.
Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.
Рішення Є.С. від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії», будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
У відповідності до абз. 2 п. 4, ч. 1 ст. 171 КПК України до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також те, що саме такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про яке просить слідчий, з метою забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування.
Відповідно до статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Тобто, враховуючи сукупність обставин, зокрема неповноту матеріалів клопотання, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ