У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 03.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
У ході судового провадження захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_10 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, з підстав визначених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Вказане клопотання захисник ОСОБА_8 підтримав та просив суд задоволити його.
Захисник ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника ОСОБА_8 та просив його задовольнити з підстав та обґрунтувань зазначених у клопотанні.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання захисників та просили суд закрити кримінальне провадження.
Прокурор ОСОБА_5 заперечував з приводу закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.
Представник потерпілий ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію прокурора та просив в задоволенні клопотання відмовити.
Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання захисника та матеріали кримінального провадження і обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.
Так, згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 219 КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч. 2 ст. 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.
У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру, закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчене з дня повідомлення особі про підозру протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.
Як вбачається із обвинувального акту затвердженого начальником відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 21.04.2020 органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України.
Згідно матеріалів кримінального провадження 11.12.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було повідомлено про підозру.
В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.02.2020 було продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11 квітня 2020 року.
Згідно протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 10.04.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 , його захиснику ОСОБА_8 та обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику ОСОБА_13 було надано доступ до матеріалів вказаного кримінального провадження та як вбачається із протоколів, обвинувачені та захисники 10.04.2020 у повному обсязі ознайомились із матеріалами розслідування.
У подальшому, слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітаном поліції ОСОБА_14 було складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_3 за ч.4 ст.191 КК України та 21.04.2020 вказаний обвинувальний акт затверджено начальником відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 . Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування під розписку було вручено обвинуваченим та їх захисникам.
Відповідно до даних супровідного листа від 27.04.2020 № 04/2/4-453 вих-20 за підписом начальника управління прокуратури області ОСОБА_15 вказане кримінальне провадження було скеровано до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 27.04.2020.
Згідно штампу на листі, вказаний обвинувальний акт, разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками та картками форми 2-К було отримано Жмеринським міськрайонним судом за вхідним номером 5146/20 від 29.04.2020 року.
Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19, згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст. 113 КПК України).
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Послідовно реалізуючи політику, спрямовану на підвищення гарантій захисту прав і свобод людини, український законодавець на протязі останніх декількох років вніс низку важливих змін до чинного КПК стосовно строків досудового розслідування, починаючи з впровадження механізму судового контролю за строками розслідування і закінчуючи введенням процесуальних санкцій, під якими необхідно розуміти негативні наслідки для сторони обвинувачення у разі недотримання нею чітких вимог КПК України і вчинення процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень поза межами цих строків.
Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 ч. 1 ст. 284 КПК України було доповнено п. 10, згідно з яким кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Вказана норма була введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, та не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Внесені зміни відповідають загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у ст. 28 КПК України, відповідно до якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться з практикою Європейського Суду з прав людини.
Так Європейський суд з прав людини у справі «Іванов проти України» зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (пункт 71). Аналогічні позиції Європейський суд з прав людини висловив у справах «Карт проти Туреччини» (пункт 68), «Вемхофф проти Німеччини» (пункт 18). При цьому ЄСПЛ у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги, повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (пункт 63).
Також, Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 у справі № 711/3111/19 звертає увагу на те, що в інтерпретації до чинного КПК України цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно з п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч.5 ст.294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.
Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).
Крім того, відповідно до ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
З огляду на положення ст.2 КПК України, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та істотне порушення загальної засади кримінального провадження, передбаченої ст. 28 КПК України щодо розумних строків, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід вважати такими, що не набули процесуального статусу обвинувачених.
Відповідно ж до змісту ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.
Верховний суд у постанові від 15.09.2021 у справі №711/3111/19 зробив висновок, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.
Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20, від 26.05.2021 у справі № 199/4574/20, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, в ухвалі від 12.08.2021 у справі № 487/6166/20.
Таким чином, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчився 11 квітня 2020, будь-яких перешкод своєчасного скерування обвинувального акту до суду у прокурора не було.
Натомість судом встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складений та затверджений прокурором 21.04.2020, а направлений до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 27.04.2020 та отриманий судом лише 29.04.2020.
Вказане свідчить про очевидне порушення стороною обвинувачення вимог кримінального процесуального законодавства України, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотань захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , доцільності їх задоволення та закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України після повідомлення особі про підозру.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 219, 284, 370, 372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України задовольнити.
Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 03.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України та ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, закрити, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме: транспортний засіб (автомобіль) марки VOLKSWAGEN AMAROK, 2021 року виписку, ДНЗ « НОМЕР_1 », № кузова: НОМЕР_2 , залишити у розпорядженні та власності добросовісного набувача громадянина ОСОБА_16 , який за ним зареєстрований, 26.04.2019 року попереднього знявши з нього арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.05.2019 року.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію ухвали суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1