Провадження № 1-кс/947/9361/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000137 від 19.05.2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, українця, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_4 у травні 2018 році, більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, виявив бажання прийняти участь у конкурсі на посаду директора ДП «Інвестжитло» у зв`язку з чим прибув до Головного управління майна та ресурсів, розташованого за адресою: м. Київ, Повітрофлотський провулок, 6.
У подальшому, перебуваючи за адресою: м. Київ, Повітрофлотський провулок, 6 співробітником Головного управління майна та ресурсів ОСОБА_7 було запропоновано надати диплом про здобуття вищої освіти.
Далі, діючи умисно, з метою призначення на посаду директора ДП «Інвестжитло», ОСОБА_4 достовірно знаючи, що порушив встановлений порядок отримання диплому про здобуття вищої освіти, передбачений Законом України №1060- ХІІ «Про освіту» та те, що диплом про здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «спеціаліст» з серійним номером НОМЕР_1 за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які знаходяться на офіційному обліку на території України, а також виготовлений способом плоского офсетного друку, тобто підроблений, надав його співробітнику Головного управління майна та ресурсів ОСОБА_8 для підтвердження здобуття вищої освіти, чим посягнув на авторитет органів державної влади, тобто на встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних документів, які забезпечують нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.
Крім цього, наказом державного секретар Міністерства оборони України від 11.05.2018 року № 17-ДП ОСОБА_4 призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Інвестжитло».
У відповідності розділу 4 Статуту затвердженого Міністерством оборони України, державне підприємство «Інвестжитло» є юридичною особою, яке здійснює свою діяльність за участю трудового колектива згідно з чинним законодавством України, статутом та наказом Міністерства оборони України.
Таким чином, обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства «Інвестжитло» та здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, згідно із приміткою 1 до ст. 364 КК України ОСОБА_4 - є службовою особою.
На думку сторони обвинувачення у 2019 році, більш точна дата у ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення грошових коштів, які виділяються з державного бюджету для виплати заробітної плати, шляхом зловживання службовим становищем для реалізації якого він вступив у злочинну змову з головним бухгалтером Державного підприємства «Інвестжитло» ОСОБА_9 .
За планом ОСОБА_4 , привласнення грошових коштів державного бюджету вирішено здійснювати шляхом використання документів осіб, які не мають законних підстав для нарахування та виплати заробітної плати, у яких останній, використовуючи свої повноваження, отримав копії документів, які містять особисті персональні данні для офіційного працевлаштування, що передбачено Кодексом Законів про Працю та Законом України «Про оплату праці».
Так, ОСОБА_4 розуміючи, що реалізувати злочинний намір направлений на привласнення бюджетних коштів без використання документів, що містять персональні дані необхідні для офіційного працевлаштування не можливо, у зв`язку з чим останній, з квітня 2019 року по червень 2020 року використовував документи, надані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для незаконного нарахування та виплати заробітної плати.
Будучи службовою особою Державного підприємства «Інвестжитло» ОСОБА_4 маючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, які полягають у організації роботи Державного підприємства «Інвестжитло» створив відповідні умови для незаконного нарахування та виплати заробітної плати особам, які не мають законних підстав для отримання такої виплати.
Своїми умисними діями, ОСОБА_4 , шляхом здійснення службового підроблення, вносив завідомо неправдиві відомості до табелів обліку робочого часу відносно ОСОБА_11 , яка займаючи посаду менеджера з адміністративної діяльності, державного підприємства «Інвестжитло» відповідно до наказу фактично на робочому місці не знаходилась та своїх обов`язків не виконувала.
Разом з тим, ОСОБА_4 розуміючи, що без використання документів, що містять персональні дані, для офіційного працевлаштування відповідно до Кодексу Законів про Працю України, Законів України «Про працю» та без використання владних повноважень, неможливо реалізувати злочинний намір направлений на привласнення бюджетних коштів з квітня 2019 року по червень 2020 року використав документи, надані ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , що містять особисті дані, для незаконного нарахування та подальшої виплати заробітної плати.
Так, у 2019 році ОСОБА_4 будучи службовою особою державного підприємства «Інвестжитло» знаходячись у приміщенні державного підприємства «Інвестжитло» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. М. Боровського, 35 отримав від ОСОБА_10 документи, що містять персональні дані для офіційного працевлаштування після чого 25.03.2019 видав та підписав наказ №26-к про прийняття на роботу останнього.
У подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_10 фактично на роботу не виходив та свої функціональні обов`язки не виконував надав вказівку головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_9 , а та в свою чергу ОСОБА_14 , яка не була обізнана про злочинні наміри службових осіб вищезазначеного державного підприємства внести відомості до табелю обліку робочого часу щодо відпрацьованих годин ОСОБА_10 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне привласнення грошових коштів, ОСОБА_4 , перевіряв та завіряв своїм підписом табелі обліку використання робочого часу, які у подальшому передавав головному бухгалтеру державного підприємства ДП «Інвестжитло» - ОСОБА_9 для нарахування та подальшої виплати заробітної плати ОСОБА_10 чим створив умови для незаконного нарахування заробітної плати останньому.
Внаслідок чого, в період квітня 2019 року травень 2020 року ОСОБА_10 незаконного перераховані грошові кошти в якості заробітної плати на загальну суму 162 345 грн. 89 коп., чим державному бюджету завдано збитків на вказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 будучи службовою особою державного підприємства «Інвестжитло» знаходячись у приміщенні державного підприємства «Інвестжитло» отримав від свого родича ОСОБА_12 документи, що містять персональні дані для офіційного працевлаштування після чого 13.05.2019 року видав та підписав наказ № 51-К про прийняття на роботу останнього.
Після чого, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_12 фактично на роботу не виходив та свої функціональні обов`язки не виконував надав вказівку головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_9 , а та в свою чергу ОСОБА_15 , яка не буда обізнана про злочинні наміри службових осіб підприємства внести відомості до табелю обліку робочого часу щодо відпрацьованих годин ОСОБА_12 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне привласнення грошових коштів, ОСОБА_4 будучи службовою особою державного підприємства, обіймаючи посаду, пов`язану з розпорядженням бюджетними коштами зловживаючи своїм службовим становищем, з метою подальшого нарахування та виплати заробітної плати ОСОБА_12 перевіряв та завіряв своїм підписом табелі обліку використання робочого часу до якого внесені завідомо неправдиві відомості щодо перебування на робочому місці ОСОБА_12 після чого передавав їх головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_9 чим створив умови для незаконного нарахування заробітної плати останньому.
Внаслідок чого, в період травня 2019 року червень 2020 року останньому незаконного перераховані грошові кошти в якості заробітної плати на загальну суму 137 956 грн. 17 коп., чим державному бюджету завдано збитків на вказану суму.
Разом з тим продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на привласнення бюджетних коштів, у 2019 році ОСОБА_4 будучи службовою особою державного підприємства «Інвестжитло» знаходячись у приміщенні державного підприємства «Інвестжитло» отримав від ОСОБА_11 документи, що містять персональні дані для офіційного працевлаштування після чого 10.07.2019 видав та підписав наказ №75-к про прийняття на роботу останньої.
Після чого, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_11 фактично на роботу не виходила та свої функціональні обов`язки не виконувала надав вказівку головному бухгалтеру державного підприємства ОСОБА_9 , а та в свою чергу ОСОБА_15 , яка не була обізнан про злочинні наміри службових осіб внести відомості до табелю обліку робочого часу щодо відпрацьованих годин ОСОБА_11 .
Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне привласнення грошових коштів, ОСОБА_4 , перевіряв та завіряв своїм підписом табелі обліку використання робочого часу, які у подальшому передавав головному бухгалтеру державного підприємства ДП «Інвестжитло» - ОСОБА_9 для нарахування та подальшої виплати заробітної плати ОСОБА_11 , внаслідок чого, в період липня 2019 року травень 2020 року ОСОБА_11 незаконного перераховані грошові кошти в якості заробітної плати на загальну суму 95 242 грн. 58 коп., чим державному бюджету завдано збитків на вказану суму.
Таким чином в період часу з квітня 2019 року по червень 2020 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 незаконно перераховані грошові кошти в якості заробітної плати на загальну суму 395 544, 64 грн. чим державному бюджету завдано збитків на вказану суму.
За вказаних обставин 20 вересня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, а тому слідчий за погодженням з прокурором звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав та просив задовольнити, врахувати роль підозрюваного у вказаному правопорушенні, а також ті обставини, що на даний час перевіряється причетність підозрюваного до інших аналогічних злочинів та визначити заставу у більшому розмірі, а саме у розмірі 1 300 000 гривень.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики зазначені у клопотанні сторони обвинувачення є необґрунтованими, підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того зазначив, що підозрюваний відшкодував до державного бюджету заподіяні збитки. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді нічного домашнього арешту. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити розмір застави у межах, визначених КПК України, так як він здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; .5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 20 вересня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту ОСОБА_18 ; протоколом допиту ОСОБА_19 ; протоколом впізнання ОСОБА_16 ; протоколом впізнання ОСОБА_17 ; висновком почеркознавчої експертизи; висновком судово-економічної експертизи та іншими матеріалами в сукупності
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Також ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вдатись до спроби знизити, сховати, виготовити або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень також існує в рамках вказаного кримінального провадження, адже як зазначає прокурор, на даний час встановлено не усі обставини вчинення кримінальних правопорушень та не усі особи причетні до їх вчинення.
Враховуючи також те, що підозрюваному ОСОБА_4 при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується із стороною захисту в частині посилання на необґрунтованість вказаних ризиків, з огляду на наступне.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано те, яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування такого ризику та про його фактичну відсутність.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення правопорушень в яких підозрюється.
Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а щодо ризику того, що останній може продовжити вчинення правопорушень в яких підозрюється неможливий з огляду на те, що правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_4 мають закінчений склад злочину.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
4.4. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрювана), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 грн.
Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Сторона обвинувачення просить визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 2015 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб посилаючи на те, що через злочинні дії ОСОБА_4 державному бюджету були заподіяні значні збитки.
Проте, слідчий суддя з огляду на майновий стан підозрюваного, який є пенсіонером та не має офіційного доходу, та з огляду на те, що він відшкодував державі заподіяний збиток, що підтверджується квитанцією наданою стороною захисту, погоджується із стороною захисту, щозастава у межах, визначених ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведені вище фактори, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 гривень, здатна у разі її внесення забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000137 від 19.05.2020 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 20.11.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 20.11.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1